Хтось її штовхнув. Правда ж?
Її штовхнули, бо…
Бо вона не впала.
Як ти можеш таке казати? Хто б її штовхнув?
Сільві, глянь на неї.
Її штовхнули, розумієш?
Її штовхнули. Повір.
Ми не можемо поїхати.
Вони хочуть завтра допитати усіх один за одним.
Люба, гадаю, буде краще, якщо після цього ми повернемось у Картахену.
Ти не проти?
Так, поїдемо.
ФАЛЬШИВИЙ ПРОФІЛЬ
Даруй.
-Алло? -Це Херман.
-Як ти? -Ну…
Жахливо, Хермане. Це все наче нічний кошмар.
Звісно. Очікувано. Це справжня трагедія.
Я почуваюся винним, бо…
Це була моя ідея — запросити сюди вести бізнес.
Ти до цього непричетний, тож не хвилюйся.
Каміло, я зараз біля готелю.
Можеш приділити мені кілька хвилин свого часу?
Я буду вдячний.
Зараз найгірший час,
але слід обговорити дещо важливе. Це не про бізнес.
Чому ми тут?
Хіба ти не про це завжди мріяв?
Жити в «Рів'єрі Есмеральді», бути у шлюбі з Адріаном Феррером.
Ну, частина цієї мрії,
на жаль, ніколи не здійсниться,
а решта — так.
Не обманюй мене, Тіно. Чого ти хочеш?
Усе, про що я зараз думаю, —
це твоє блискуче майбутнє.
Подобається?
Звіт.
А результати?
Є якісь теорії?
Мабуть, він застав її зненацька.
Вона намагалася захиститися, хлопець напав на неї.
Там пасма волосся.
Тож є шанс, що ми знайдемо ДНК.
Так, цілком можливо.
Разом зі слідами ДНК сотень гостей.
Є результати аналізу цієї речовини?
Бляха!
Ми думали, що це кокс.
Але це скополамін, так?
Так.
Мабуть, у вас багато запитань.
-Дуже. -Що ж, спробую пояснити.
Жертва була подругою головної фігурантки справи
про чотири вбивства,
що сталися в Картахені минулого тижня. У всіх застосовували скополамін.
Чий це будинок?
Того, хто дуже хоче з тобою працювати.
Доброго ранку, Інті.
Я багато про тебе чув.
Якщо відверто, ти не такий, як я уявляв.
Я Сантьяго, і мені потрібна твоя допомога.
Не будь таким грубим, я не прошу тебе сліпо довіряти мені.
Я гендиректор «Феррер Барраган Груп». І мені лише треба, що Анхела Феррер
залишила цю компанію.
І ти — ідеальний для цього засіб.
Ти мене шукала.
Я був на зустрічі. Кажи, що ти хотіла.
Насварити тебе.
Як Ваннесса тебе терпить? Боже.
Якщо це щодо тієї сухої фідеуа, то я перепрошую.
Я серйозно, Сантьяго.
Не можна так принижувати дружину.
Вона чудова й особлива…
І чудова кухарка. Здебільшого.
Ти думаєш, що я жартую,
але одного дня вона закохається в когось іншого.
Що ти тоді робитимеш?
Це те, що ти хотіла?
Серйозно?
-Сказати, що я поганий чоловік? -Ні, хоча ти на це заслуговуєш.
Сантьяго, я дуже хвилююся,
адже цей божевільний час, який ми переживаємо
через усі ці вбивства,
може підірвати дуже важливий для мене проєкт.
Я представлю його на наступній нараді.
Я про «Рів'єру Діаманте»,
незавершений проєкт мого батька.
Він працював над ним останні кілька років.
Проєкт налічує 950 помешкань
і має набагато кращий клубний будинок, ніж у «Рів'єрі Есмеральді». Перепрошую.
Подивись.
Алло?
Я дзвоню спитати, чи ти встигнеш на заняття йогою.
Не знаю, але спробую.
Я дуже хочу тебе побачити.
Минула ніч була…
-Навіть не буду описувати. -Не треба.
Поговоримо пізніше.
Добре.
Анхело, я думав про тебе весь ранок.
Па.
Те, що починається з вогню, ніщо не знищить.
Дякую, що розповів історію Сільвіни.
Це дуже мило, але ти знаєш, які в мене умови в готелі.
Знаю.
Я просто хотів спробувати
переконати тебе вчинити правильно.
«Учинити правильно»?
Саме так. Тепер вирішувати тобі.
Слухай, я приїхала аж сюди,
бо я хочу відкрити ще один клуб «Золоті губи» в Мексиці.
Я теж. Правда.
Просто не думаю, що зараз найкращий час обговорювати такі речі.
Але ми знайдемо зручніший час.
І я впевнений, що ми досягнемо
згоди, і це буде взаємовигідно.
Але, на мою думку, є дещо важливіше.
-Мігелю. -Привіт. Як ти?
Радий зустрічі.
І я.
Що це таке?
-Це частина того, що ти хотів сказати? -Не злися.
Це все заради кохання. Справді.
-Радий зустрічі. -Я теж.
Ну, я вас залишу.
Якщо все вийде, чекаю запрошення.
Авжеж.
Будьте як удома. Бувайте.
Херман не винен. Він робив мені послугу.
Якого біса ти тут робиш? Чого ти хочеш?
Хочеш звести мене з розуму? Відправити мене в психлікарню?
Я хочу, щоб ти не поверталася до Колумбії.
Утечімо разом на літаку Хермана.
Ти обереш куди.
Думаєш, я не знаю твоїх намірів?
Що я хочу від Каміли, це моя справа. Облиш мене!
Ні, я тебе не облишу!
Ти вбив Еріку.
Тому ти привів мене сюди і все спланував.
-Ти її вбив. -Думаєш, я її вбив?
Я не знаю, що ти робиш. Я тебе не знаю.
Я не знала тебе й у Картахені, я не знаю, ким ти тоді був.
Дай мені спокій!
Заспокойся.
Я вбив би тільки заради тебе.
Ось так.
Ти маєш рацію.
Я не можу відірватися від твоїх поцілунків.
Я не можу втекти від того, як ти мене торкаєшся,
які почуття викликаєш.
Клянуся, я докладаю зусиль у терапії.
Я намагаюся втекти від тебе, але я…
Я не можу.
Почнімо заново.
Давай жити разом.
Боже мій.
Ну давай.
Обіцяю, що ми знову закохаємося.
Як і вперше.
Я вже колись це казав, і це правда.
Я хочу завести з тобою сім'ю.
Я знаю, що ми зможемо. І знаю, що ми будемо щасливі.
Я не можу бути щасливою з тобою. Будь ласка, зрозумій це.
Але чому?
Попри те, що я відчуваю до тебе потяг, відчуваю все це,
попри те, що моє тіло тремтить, коли ти поруч,
я не можу бути з тобою.
Я маю бути з Давідом.
-Чому? Ти його не кохаєш. -Що ти в біса знаєш?
Моя подруга загинула, а ти збрехав, щоб привести мене сюди.
Ти влаштував безлад, а тепер кажеш мені, що я відчуваю?
-Просто припини це. -Бо я це відчуваю.
Каміло, я відчуваю.
-Я кохаю тебе. -Я кохаю тебе.
Не бере?
Вона не відповідає на дзвінки, але казала, що прийде.
Не розумію, чому вона не тут.
Чий це номер?
-Алло? -Вітаю, Давіде. Це помічниця Хермана.
Так, Ольго. Як справи?
Вдих. Прогнули спину.
Привіт.
-Як справи? -Привіт.
Гаразд, хлопці й дівчата.
Привіт.
Я прийшла сказати, що заняття о 20:00 скасовано з міркувань безпеки.
Чому? Що сталося?
Керівництво ухвалило рішення.
Хочуть, щоб мешканці й працівники приходили додому раніше.
Що? До чого це все дійшло?
Ми тепер маємо зі страху зачинятися вдома?
Поліція нічого не робить. Треба заарештувати вбивцю.
Хочуть, щоб ми були під замком, поки не зловлять вбивцю.
-Мені це не смішно. -Мені теж.
Давайте всі заспокоїмося. Я впевнений, що все буде добре.
Дозвольте представити вам нашого нового тренера з плавання.
Інті?
Ходи сюди, Інті.
Це Інті.
Він уже працював у клубі.
-Умієте плавати? -Більш-менш.
-Триматися на воді? -Так.
А дихати?
Якщо знаєте, як дихати, то зможете плавати.
-Знаєте, що таке затримка дихання? -Так.
Гаразд, почнемо з цього.
Зробимо три повторення по 15 секунд.
Вітаю, тренере.
Молодець!
Чого ти хочеш, Інті?
Працювати, Анхело.
-Заробляти на прожиття. -Авжеж.
Ти не міг би знайти іншу роботу подалі від мене?
Це найкращий клуб у Картахені, я не мав інших варіантів.
Не прикидайся жертвою, я знаю, ти дуже хитрий.
Мабуть, таким, як ти, важко зрозуміти.
Ти чудово знаєш, що ти робив з таким тілом.
Яку брехню ти говорив цим ротиком.
У житті вчинки мають наслідки, Інті.
Тож не плач,
бо такі хлопчики, як ти,
не плачуть.
Чекай.
Мені потрібна ця робота.
Анхело, я тебе не турбуватиму.
Дозволь мені працювати.
Я буду тут, і це все.
Не змушуй мене шкодувати.
Чекай.
Чи не буде це
занадто зухвало — запитати, чи зможемо ми колись зустрітися?
Робимо кола.
Пливемо туди й назад.
Якщо хтось запитає, я вам не дзвонила і двері не відчиняла.
Давіде.
Давіде, ні.
Давіде.
Давіде, послухай.
Ти не знаєш,
скільки разів я намагалася це зупинити.
І клянуся життям, я не могла, але…
Але?
Але…
Ти не змогла втриматися і піддалася спокусі.
Це завжди буде
в тобі.
Давіде.
Пробач мені.
Мені нема виправдання.
Прошу, пробач мені.
Відпусти мене.
Ти цього хотів?
Ти казав мені, що я не вийду заміж.
Та я вийшла заміж.
А тепер глянь на мене.
Кохана.
Чуєш.
Обіцяю, я дбатиму про тебе.
Відтепер і навіки.
Обіцяю.
Дай мені хвилинку, будь ласка.
Авжеж.
Хвилинку.
Обіцяю, ти не пошкодуєш.
Куди ми летимо?
Іди сюди.
Туди, де все почалося.
У Лас-Вегас.
А потім до Картахени, де нас ніхто не розлучить.
Повір мені.
Ходімо.
Вітаю.
Тримай, кохана.
Будь ласка.
Випиймо.
За нас.
За наше майбутнє.
І щоб я щодня сильніше тебе кохав.
Будьмо.
Ти новенький.
-Так. Як справи? -Добре, дякую.
Нас сповістили про тебе в імейлі.
-Радий знайомству. Я Фелісіано. -Інті. Дякую.
Нема за що.
То ти дружиш із великою начальницею?
Я бачив, як ви розмовляли.
Вона спитала про заняття.
Не всі тут мають привілей спілкуватися з нею.
Так.
Усе гаразд?
-Ти знепритомнів. -Надвір.
Я в порядку, серйозно. Це необов'язково.
-Спокійно. -Хочеш води?
У нас тут купа води. Не треба.
Усе добре.
Слухай, візьми це.
-Подзвони, якщо знадоблюся. -Зрозуміло. Дякую.
-Понюхай. -Годі.
-Що це за синці? -Гей! Ти лікар?
-З ким ти бився? -Ні з ким.
Добре, якщо не хочеш, не кажи.
Не хвилюйся.
-Умієш зберігати таємниці? -Я чудово це роблю.
Я був у в'язниці. Щойно вийшов. Ось чому.
Нічого.
Я не розповім.
Ти такий тихий.
Ти завжди такий тихий чи ти просто голодний?
Мене помилково ув'язнили. Ти ж це хотів знати?
Я не питав. Як хочеш, можеш розповісти.
Усе добре.
Мене звинуватили у вбивстві, а я…
Я до нього був непричетний.
Я там недовго пробув, але…
Тепер ти вільний і все добре. І працюєш у найкращому спа Картахени.
Алло?
Привіт. Ти розважаєшся?
Привіт, люба матусю. Як справи?
Давай без оцього. За що ми тобі платимо?
Що таке?
Поки ти марнуєш час, Анхела на побаченні із сусідом.
-Я маю йти. -Що?
Так, моїй мамі… Їй треба…
-Справді? З мамою все гаразд? -Так.
-Хочеш, піду з тобою? -Ні, усе гаразд. Усе добре.
Гаразд.
Іди допоможи мамі, вечеря з мене.
Гаразд.
Я наступну оплачу.
Дякую за…
За те, що допомагав мені весь день. Я…
Не хвилюйся. Будь ласка.
-Бувай. -Бувай.
Гей.
-Що? -Припини.
Де рушники?
І сумнозвісна таємна кімната.
Рушники внизу, в ігровій кімнаті.
Здивована?
Ти знаєш про шибарі?
Це така духовна практика.
Бойове мистецтво.
Хочеш спробувати?
Шибарі може бути унікальним досвідом.
Воно здатне довести тебе до межі почуттів.
За межу насолоди.
І навіть за межу болю.
Найголовніше — згода.
Почнімо.
Це спрацювало.
Уперше, відколи вона вийшла з в'язниці,
Анхела глянула на мене з…
любов'ю.
Дуже добре.
Продовжуй грати мученика. Очевидно, що це працює.
Мені не треба грати мученика,
бо все, що я пережив у в'язниці, було абсолютно реально.
І саме тому ми дуже цінуємо, що ти почав з правильного кроку.
Я знаю її слабкість.
Провина.
Анхела відчуває те саме, що й усі багатії.
Провину за те, що народилася зі срібною ложкою.
Чудово.
Але щоб вигнати Анхелу з компанії, мені треба щось конкретне.
Розумієш, юридично є два шляхи.
Оголосити її божевільною, що майже неможливо.
Або звинуватити її у новому злочині, що зашкодить компанії.
Це твоя роль.
Треба, щоб ти допоміг нам довести, що Анхела найняла тебе ескортом
до того, як тобі виповнилося 18.
Це неможливо, бо сталося, коли мені було 19.
Але це нікого не хвилює. Нікого.
Нам не треба, щоб її засудили чи висунули їй звинувачення.
Нам потрібні твої свідчення як невинної жертви,
щоб ми могли законно позбутися її назавжди.
Що це?
Якщо повернеться, віддай їй це.
МІГЕЛЬ ЕСТВЕС
БЛОКУВАТИ ДЗВІНКИ
БЛОКУВАТИ КОНТАКТ
Доріс, принеси валізу тієї жінки.
-Гортензіє. -Тому, що ти зробила, нема прощення.
-Мені треба дещо забрати. -Мені начхати, що тобі треба.
-Не говори зі мною так, будь ласка. -Ти не кинула своїх поганих звичок.
Ти — порочне зерно, залежна, і це ніколи не минеться.
Так ти думаєш?
-Ти завжди так думала? -Слухай…
-Мені треба мої речі. -Ні.
У моєму хостелі не місце повіям.
І не смій шукати Хуана Давіда!
-Алло? -Ти мене заблокувала? Серйозно?
Я справді не хочу зараз говорити.
Я розумію, що зараз важко. Я знаю.
Не поспішай. Я буду тут.
Я не приїду.
-Не чекай на мене. -Каміло, облиш…
Я знайшов найкрасивішу жінку на планеті.
І ця жінка — ти, моя кохана.
Каміло, вітаю.
Я хочу дещо запропонувати у цій справі.
Діти, за стіл!
Ось салат, про який я забула.
Вони ще не почали. Повертайтесь!
Щодня те саме.
Діти!
Як мати ти точно не маєш авторитету. Тому вони погано поводяться.
Зараз так поводяться, а що буде, коли їм буде по 20?
Я нічого не робила.
У цьому й проблема. Ти нічого не робиш.
Ти раніше такою не була.
Коли ми одружилися, у тобі було життя.
Тепер ти весь день у клубі
й завжди втомлена.
Навіть не стараєшся готувати.
Як не подобається, іди в ресторан.
Чому я маю витрачати гроші на ресторани?
Навіщо тоді ти?
Досить.
Ваннессо, повернись. Повернись за стіл!
Сусідко, що сталося?
Я більше так не можу.
Чому?
Ну-ну.
Дякую, мені краще.
А що сталося?
У тебе проблеми в шлюбі?
У нас криза і…
Зараз важко.
Я знаю, ми переживемо це, усе буде добре, але…
Це траплялося раніше, і ми це пережили.
Перевізники?
Хто сюди поселяється?
Не знаю.
Гей, сусідко! Як справи?
Це не може відбуватися зі мною.
Це справді немислимо.
Бачу, ти на повну використовуєш гроші мого батька.
Гарна, так?
-Що ти тут робиш? -Що я тут роблю?
Переїжджаю сюди.
Серйозно?
Серйозно.
Ти геть здуріла?
Я приїхала дізнатися, хто вбив мою подругу.
Байдуже, кого це турбує.
Можеш поставити ці туди?
І візьміть решту коробок.
Дякую.
-Індіро. -Вітаю.
Дякую, що погодилась.
-Я досі не знаю, нащо я тут. -Ми знайдемо цього вбивцю.
Відтепер усі, хто живе в «Рів'єрі Есмеральді»,
підозрювані.
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова