[ARABISK] [Hjelp meg, vær så snill!]
[Noen, hjelp meg, vær så snill!]
[-Hjelp meg!] [-Hva skjer?]
[Hent litt vann.]
[Ta ham hit.]
[Jeg vet ikke hva som skjedde.]
[Legg ham ned. Få tak i ambulanse. Få se.]
[Gi ham litt vann.]
[Litt vann, fort!]
[-Hva skjedde med ham?] [-Flytt deg.]
[-Jeg er skadet.] [-Hva er det? La meg se.]
[Alle som beveger seg får en kule i hodet! Gå vekk!]
[Gå vekk!]
-Går det bra med alle? -Ja.
[-Hva har jeg gjort?] [-Stille!]
[-Stille.]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
[Du ville smugle inn nervegass gjennom Akaba]
[og eksplosiver gjennom Syria.]
[Jeg ser at du vet alt, så hva vil du med meg?]
[Noen har ordnet en stor bombe og vi vet ikke hvem.]
[Ikke jeg heller.]
[Hør her, jeg vet at du er bekymret også, ikke bare jeg.]
[Vil du ha?]
[Jeg røyker ikke.]
[Hvorfor ikke?]
[Hør her.]
[Med den behandlingen hun får]
[kan Nadia leve i maks to år i elendighet og så...]
[I vårt samfunn ville en med din status]
[fått nyretransplantasjon til datteren sin for lenge siden.]
[Men i ditt samfunn gir myndighetene fortrinn til folket]
[og barn er på bunnen av prioritetslisten.]
[Du kan redde livet hennes.]
[Datteren din kan leve som vennene sine, som hun fortjener.]
[Jeg gjør alt i min makt.]
[Ali, jeg har fem barn, Gud bevare dem.]
[Jeg lover deg at hvis en av dem var i Nadias tilstand]
[hadde jeg gått gjennom ild for ham.]
[Ingenting hadde stoppet meg.]
[Hvem står bak nervegassen i Akaba?]
[Jeg kunne drept alle på jorden for datteren min.]
[Jeg hadde gitt livet mitt for henne, uten tvil.]
[Alt du trenger å gjøre, min herre...]
[...er å gi meg ett navn.]
[Ett navn, Ali. Så tar vi hånd om barnet ditt.]
[-Abu Ahmad.] [-Hvem?]
[Abu Ahmad. Taufiq Hammed.]
[Du gjør narr av meg.]
[Dette ender ikke godt.]
[Jeg lover deg.]
[-Panteren.] [-Panteren er død. Vi drepte ham.]
-Slutt! -Du ba om det!
Slutt!
Få se hva dere kan.
Den er ganske sur.
-Er det merlot? -Den er ikke ferdig ennå, Moreno.
Hvorfor er du her?
Abu Ahmad lever.
-Hvilken Abu Ahmad? -Panteren din.
-Umulig. Jeg drepte ham. -Dessverre er det mulig.
Men ikke vær redd, han lever ikke lenge.
Vi tar ham i morgen i brorens bryllup.
Vi fikk vite at han er der. Mest sannsynlig.
Men jeg drepte ham, Moreno, hva skjer?
Derfor ville jeg at du skulle høre det fra meg.
-Men det var begravelse for ham. -Ja, det var det.
Jeg er ikke sikker på at teamet får klart sikte på ham der,
så jeg har bruk for noen som har drept ham før.
Hvis du ikke er klar til å være i felten er du på kommandoplassen.
De er utstyrt med kameraer. Identifiser ham, så tar de ham.
Du får heie på dem og spise kake.
Det er bare for to timer.
Hva sier du? To timer. Det blir litt av en forestilling.
Nei, nei, nei. Aldri i livet.
Synd. Jeg trodde at du ville gripe muligheten.
Muligheten?
Til å avgjøre det hele.
Jeg har avgjort alt med Panteren for lenge siden.
Jeg har et nytt liv, jeg er lykkelig.
Jeg mente med deg selv.
SILWAD NORD FOR RAMALLAH
[-Gratulerer, brudgom.] [-Takk.]
[-Hold kjeft så går det bra.] [-Slipp meg!]
[-Jeg skal gifte meg i morgen!] [-Gå inn!]
[Slipp meg ut!]
[Hjelp meg, jeg må komme meg ut herfra.]
[Jeg har ikke gjort noe.]
[Taufiq?]
[Det er 18 måneder siden noen kalte meg Taufiq.]
[Jeg har savnet dere.]
[Jeg har savnet deg.]
[Jeg kan ikke tro at lillebroren min Bashir gifter seg.]
[Slutt å gråte. Slutt eller så hovner øynene.]
[Kommer du i bryllupet?]
[Jeg er en martyr. Martyrer går ikke i bryllup.]
[-Men jødene har sluttet å lete etter deg.] [-Og jeg vil ikke at de begynner igjen.]
[Ta dette, bror. Det er en gave til deg og Amal.]
[Jeg kan ikke.]
[Ta dem, ikke skuff meg.]
[Brudgom.]
[Taufiq, du må se Amal, hun er så vakker.]
Pappa?
Hva skjer, kjære?
Hva gjør du? Gi meg nøklene.
-Hvor skal du? Til Moreno? -Ja. Gi meg nøklene.
-Hvorfor begynner du igjen? -Jeg gjør ikke det.
-Så hvorfor drar du? -For å gjøre noe og komme tilbake.
-Gi meg nøklene. -La noen andre gjøre om det.
Gi meg nøklene!
Og uten å si det til meg?
Er det fordi jeg gjør det eller fordi jeg ikke sa det?
Du må diskutere sånt med meg!
-Hva skal vi diskutere? -Mye!
Vi har to barn som trenger deg.
-Gali, gi meg nøklene. -Nei.
Gi meg nøklene!
Snakk med meg i fem minutter, så får du dem.
For faen!
Doron!
Team 8200 tar antenna som fanger opp signalet 400 meter fra huset.
Problemet er tilgang til huset.
Vi kan ikke stenge av området og risikere å bli avslørt.
Jeg tenkte...
[-God morgen.] [-God morgen.]
[-Hei, kjekken!] [-Kjære.]
[-Hvordan går det?] [-Bra.]
[Vår mann, så godt å se deg.]
[-Hvordan går det?] [-Hva skjer?]
[-Jeg har det bra, og du?] [-Jeg lever.]
Doron blir på kommandoposten under operasjonen.
Moreno, jeg bestemte meg å bli med på teamet.
Noe du vil dele med meg?
-Sa du det ikke til ham? -Du sa at du ville knuse druer.
Doron hjelper oss å identifisere Ahmad. Han så ham i live.
Det er opp til deg. Jeg vil ikke blande meg inn, ok?
Hvis du vil ha meg på kommandoposten så blir jeg der. Opp til deg.
-Se hvem som er her. -Bror! Flytt deg.
-Hva skjer? -Få en klem.
Gi oss en klem, mann.
Bashir Hammed, Panterens yngre bror, gifter seg i dag,
og vi er der. Abu Ahmad kan dukke opp.
Ifølge etterretningen lever han fortsatt.
Drepte ikke Doron ham for 18 måneder siden?
-Åpenbart ikke. -Ali Karmi hevder at han lever
og vi må i det minste sjekke det.
Men han har ikke vært i felten på 18 måneder.
-Hva er det med deg? -Hva?
Hei, dette er ikke åpent for debatt.
Eli går gjennom planen med deg og...
...så er du hyggelig.
Jeg skjønner ikke, skal vi drepe en død person?
Studer ruta nøye, alle sammen, spesielt dette redningsstedet.
Dette er møtestedet for helikopteret. Steve viser vei.
Avihai, ifølge flyfoto har du 50 meters klaring
til å nå huset og gata.
Naor går inn som gjest. Doron og jeg går inn med bakverk.
-Boaz, du er på observasjonsposten. -Ikke snakk om, jeg går inn.
Du, begge kan ikke gå inn i huset.
-Det er ikke greit mot Gali. -Hva angår det henne?
Hun er min kone og din søster.
Du stenger av gata.
-Eli, kom igjen! -Ingen diskusjon.
Boaz, er du et barn?
Det er en stor operasjon, jeg trenger noen utenfor. Er det meg?
Ingen snakker på radioen med mindre vi er utsatt.
Husk hvem vi har med å gjøre.
Abu Ahmad drepte 116 israelere i selvmordsaksjoner som han planla.
116 israelere.
Han har drept fler enn noen annen terrorist.
Kvinner.
Barn.
Eldre.
Og soldater.
Den drittsekken er en morder og en død mann.
Han er en død mann!
I dag tar vi ham.
Lykke til.
[Kortere, så den ikke subber langs gulvet.]
[Vent litt, jeg er straks tilbake.]
[Hva gjør du her? Så noen at du kom inn?]
[Selvfølgelig ikke. De er opptatt med å pynte seg.]
[Jeg gleder meg til alt dette er over!]
[Nå er det bare deg og meg her.]
[Du er gal, vent til i kveld.]
[-Du er en bedre person enn meg.] [-Selvfølgelig, en million ganger.]
[Hva er det?]
[-En bryllupspresang.] [-Fra hvem?]
[Bashir, jeg tar ikke imot penger uten å vite hvem det er fra.]
[Jeg vet hvem det er fra. Stoler du ikke på meg?]
[Vi skal bygge hus med disse pengene og oppdra mange barn.]
[Nei, nei.]
[Vent til i kveld, gale jente.]
-Gå ut av bilen. -Hvorfor?
Bare gå ut.
Bror, jeg skal i bryllup.
Du hindrer trafikken. Flytt den.
Du ser at bilen er full av bryllupskaker.
-Kom igjen. -Gå i jeepen.
[-Fred være med dere.] [-Fred være med dere.]
[Gratulerer, brudgom.]
[-Gratulerer.] [-Takk.]
[DAUDS KNAFEH BAKEVARER]
[Velkommen, kjære gjester.]
[Vi er samlet her for å feire lykke og kjærlighet,]
[men jeg har lyst til å nevne min yngre bror,]
[Abu Taufiq, må han hvile i fred. Bashirs far,]
[og Abu Ahmad, Taufiq Mustafa Hammed,]
[den modige Panteren og martyren, Bashirs bror,]
[som jeg skulle ønske var med oss i dag.]
[Men med oss er Nassrin, Abu Ahmads modige kone.]
[-La oss be "Fatiha" for deres sjeler.] [-"Fatiha".]
[-Måtte Gud vise oss alle nåde.] [-Måtte Gud vise oss alle nåde.]
[Når jeg ser deg, Bashir, og deg, Amal,]
[sier jeg til meg selv at dette er den beste hevnen.]
[Til tross for alt okkupasjonen har gjort mot oss, føder vi fortsatt barn.]
[Vi er vellykket, vi har familier, vi har barn og går videre.]
[-Vær så god, Abu Khalil.] [-Takk skal du ha.]
[Måtte Gud vise oss alle nåde]
[Vi vil gjerne takke bror Abu Khalil som kom helt fra Amman.]
[Nå er det på tide å feire. Måtte Gud gi glede til dere alle.]
[La oss synge og danse.]
Hvordan er livet som sivilist? Hvordan går det med olivene?
Nei, ikke oliven. Druer. Jeg lager vin.
Som merlot, Bordeaux? Sånt?
Bordeaux er et sted, ikke en drue.
Du har virkelig ordnet deg, hva?
Hvordan går det med Gali?
Boaz sa at hun er glad for å ha deg hjemme igjen.
Ja, vi er lykkelige.
Jeg vet ikke, bror.
-Samir. -Kom inn.
Sjefen din på bakeriet fikk en telefon, noen så arrestasjonen.
-Vet moren om det? -Ikke så vidt vi vet.
Skal vi dra tilbake?
Vil du dra tilbake?
Jeg vet ikke, vet de om oss eller ei?
-Moreno, vet de om oss? -De vet ikke om dere, jeg bare informerte.
Slapp av, det går bra.
-De er som gamlingene i "Puppets". -"Muppets".
Hvordan kjenner du til det? Det ble sendt før du ble født.
-Du vet at jeg vet alt. -Gud hjelpe meg.
[Tror du at han dukker opp?]
[Jeg vet ikke. Du vet at jeg er imot det.]
[Hvorfor dukke opp nå?]
[Han vil møte deg, skjønner du ikke det?]
[Men hvorfor nå? Bare for å sette seg selv i fare?]
[Dette er ikke tiden for å diskutere. Det er bryllupet til Bashir.]
[-Fred være med dere.] [-Og fred med dere.]
[-Fra Dauds Knafeh bakevarer?] [-Ja.]
[Jeg er Samir og dette er Najib. Vi tar hånd om bryllupet.]
[Jeg håper det.]
[-Hvorfor tok det så lang tid?] [-Vi ble stoppet på sjekkpunktet.]
[Godt at dere er her,]
[for å la Hammed-familien være uten søtsaker er en forbrytelse.]
[Sett i gang med serveringen. Senk flammen.]
[-Han er i området, han burde vært her.] [-Hvordan vet du det?]
[Kona hans sa det.]
Gifter seg? Idioter.
-Hvordan går det med ekskona? -Hvem av dem?
Gift deg, Moreno, så du kan bli skilt og leve livet.
Hva skjer, Chuck Nurit? Vil du gifte deg med meg?
Utrolig. Det er Amjad Abu Khalef.
-Vi har jaktet på ham i to år! -Ikke nå.
-Å, jo. Be dem ta ham. -Glem Abu Khalef nå.
[Ikke vær bekymret. Tusen takk.]
[-Hva er det?] [-Fyren fra "Dauds Knafeh Bakverk".]
[Han beklaget at karene hans holdes igjen på sjekkpunktet.]
[Hva? De er jo her.]
[Be dem om å ringe ham og ro ham ned. Ring ham.]
[De mistenker oss.]
[Vi har et problem.]
[-Hva er det?] [-De ser på oss.]
[De har fersket oss. Vi drar.]
[-Gi meg ett minutt.] [-Nei, vi må dra nå!]
[Gutter, kan dere hjelpe oss å flytte et bord utenfor.]
[Beklager, vi har hastverk.]
[Dere kom sent og vil ikke hjelpe til?]
[-Beklager, vi har hastverk.] [-Bare fem minutter.]
[Bli med oss.]
[Bare fem minutter. Kom.]
[Vær så snill.]
[-Ikke ett ord.] [-Hva har vi gjort?]
[Ikke ett ord! Bare svar når jeg spør.]
[Vi snakket med sjefen deres.]
[Vi spurte hvor det ble av de som ble stoppet på sjekkpunktet.]
[-Og?] [-Han sa at han sendte to karer,]
[en med grønne øyne og svart hår med gelé.]
[Og den andre er mørk og feit.]
[Vi byttet staben i siste minutt. Abu Eyad var ikke på bakeriet da.]
[Jeg tror ikke på det.]
[Jeg beklager virkelig misforståelsen.]
[Ring ham igjen.]
[Si at de sendte Samir og Najib i stedet.]
[Ring ham.]
Slå av mobilmottaket deres.
Ingen samtaler kommer gjennom 200 meter rundt huset.
[Det er opptatt. Gå tilbake!]
[Vil du drepe meg?]
[Jeg har en familie å forsørge. Kontrollpunktet holdt oss igjen.]
[Vi har et annet bryllup å rekke.]
[-Jeg ber deg, snakk med ham.] [-Slå nummeret.]
[Fortsatt opptatt.]
[Jeg ikke la den andre familien vente.]
[Hvis sjefen hører at vi er sent ute og at vi gjorde deg urolig...]
[-Greit.] [-Greit?]
[-Takk.] [-Takk.]
Hvorfor?
[Kaos, kaos!]
[Steve, dra til møteplassen!]
[Gå bakover!]
[Bashir!]
[-Bashir!] [-Amal!]
[Bashir! Bashir!]
[Bashir!]
[Vi må komme oss vekk!]
[Slipp meg gjennom! Slipp meg gjennom!]
-Hva skjer? -Han traff beinet mitt!
-Kjør, kjør! -For helvete!
[Bli hos meg.]
Det er Abu Ahmad! Stopp bilen!
Jeg ba deg stoppe!
Inn i bilen, Doron! Det er en ordre!
Avbryt! Avbryt!
Kjør! Kjør!
-Jeg kan ikke kjøre gjennom her! -Følg etter ham!
-Det blir et helvetes kaos. -Jævla drittsekker.
Ro deg ned.
-Avihai, kontakt Moreno. -Ok.
Doron rømte, jakter på en gammel fyr.
Han mener at det er Abu Ahmad.
Hele byen er etter dere. Kom dere ut nå!
-Hvor er Doron? -Jeg vet ikke.
Nurit, send et helikopter nå.
Nå, nå, nå!
-Det går bra, slapp av. -Hvorfor forlot han bilen?
Han Så Abu Ahmad.
-Han tror det. -Jeg overgir ham ikke, Eli!
Hopp inn, hopp inn!
De er på vei vestover, to smug nord for deg.
-Der er han. -Kjør.
-Hva er det? -Slå på lykta.
Moreno, hva skjer? Ser du Doron?
Dere er veldig nære.
Tre menn løper østover, 200 meter foran dere.
Der!
Karer, vær klare.
[Han er her, han er her.]
[Han er her, jeg vet det.]
[-Kom igjen.] [-Han er her.]
[Det holder, kom igjen.]