EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
[ARABISKA] [Försök att sitta upp.]
[Såja. Gud hjälper dig.]
[-Är det bättre så där?] [-Det är bra.]
[-När kan vi utföra ett bombdåd?] [-Ett bombdåd?]
[Så klart.]
[Om några dagar, nån vecka... När vi hittar nån frivillig.]
[Judarna tog sig in i min mors hem och dödade min bror på hans bröllop.]
[-Utför attacken i morgon.] [-Men vem ska jag skicka?]
[Hitta nån, annars hittar jag nån som kan hitta nån annan.]
[Okej. Det finns en tjej, men jag tror inte det är nån bra idé.]
[Vem då?]
[Amal. Bashirs änka.]
[Hon vill bli martyr,]
[men hon är en i familjen.]
[Det är hon inte. Hon skulle ha blivit det.]
[Förbered henne för bombdådet i dag, inte i morgon,]
[och se till att hon överlever och inte dör som martyr.]
[Ge henne en spränganordning i en väska så att hon sen kan fly.]
[Jag har en idé var attacken ska ske.]
[Titta.]
[-Vad är det?] [-Jag fann den i din mors hus.]
[En av judarna tappade den.]
[Jag sökte på loggan och hittade det här.]
[Skicka dit henne.]
Jag är ledsen för det där...
-Det gör ingenting. -Jag menade inte att...
Det är din dumma brorsa.
-Vem är det? -Vet inte.
-Hallå där! -Hej.
-Gali. -Daria.
-Boaz, trevligt att träffas. -Hej, och jag är Doron.
-Läget? -Hur är det?
Jag måste till vingården.
-Hej då. -Vart ska du?
-Vad sägs om lite te? -Vill du ha te?
Te?
-Kaffe, då? -Vi drack det vid lägerelden på vingården.
-På vingården? Doron slår ihjäl dig. -Säg inget till honom, då.
Ska jag ha hemligheter för min man?
-Vill ni inte ha nånting? -Visst gör ni vin här?
Ja, men det är inte färdigt förrän i slutet av 2020.
Så ni har inget annat här?
Vill du ha lite?
Ge den till mig.
-Vet du inte att han aldrig har rökt? -Det har jag visst.
Han är orolig att de sparkar honom om han blir påkommen,
och om han ljuger och blir påkommen så får han också sparken.
Här.
Stör det dig att jag röker?
-Ge mig den där. -Boaz, vad gör du?
Hoppsan...
Älskling...
Var han så här knäpp som barn med?
Visste du att han var med i en lokal teatergrupp?
-Är det sant? -Nej.
Du anar inte hur många usla pjäser jag har fått se genom åren.
Det räcker nu. Det är bra.
Kom, jag har en idé.
RAFIDIASJUKHUSET, NABLUS
Abu Ahmed är på Rafidiasjukhuset. En av akutläkarna tar hand om honom.
Du går in själv medan Naor backar upp dig på utsidan.
[-Jag skrivs ut i dag, va? Är allt ordnat?] [-Ja.]
[-Bara ett problem. Dr Abu Sharif.] [-Vad är det med honom?]
[Han är orolig att du riskerar livet.]
[Han är en idiot! Vad vet han? Hitta nån annan.]
[Jag vill härifrån i dag. Är det förstått?]
[Javisst.]
[Walid?]
[-Shirin.] [-Walid, det är du! Hur är det med dig?]
[-Bra. När kom du hem från Frankrike?] [-Nyligen.]
[-Vad gör du här?] [-Vad jag gör här? Jag arbetar här.]
[-Vad gör du här? Mår alla bra hemma?] [-Ja, bara bra. Jag ville bara kolla.]
[Kolla? Okej.]
[Du har vuxit.]
[Jag kände knappt igen dig.]
[Har det hänt nåt nytt? Kom förbi nån gång.]
[Jag lovar att göra det.]
[-Min mamma saknar dig så mycket.] [-Jag saknar henne med.]
[-Hälsa din mamma från mig.] [-Och hälsa faster Suha från mig.]
[Säg att jag saknar henne.]
[-Shirin?] [-Ja?]
[-Jag behöver din hjälp.] [-Med vad då?]
[Jag håller ett öga på Abu Ahmad, Pantern.] [Han är här.]
[-Men han är ju död.] [-Han lever.]
[-Lever han och är här på sjukhuset?[ [-Ja, men han är skadad.]
[Hjälp mig att få ut honom härifrån innan de dödar honom.]
[-Så du arbetar för Abu Ahmad?] [-Ja, men det är inte problemet.]
[Vi måste smuggla ut honom. Han är illa däran.]
[Han är på våningen över mödravården.]
[-Är det därför dr Abu Sharif går upp dit?] [-Ja.]
[Så varför behöver du mig, då?]
[Han måste härifrån, men Abu Sharif säger att han riskerar livet.]
[-Jag litar på hans omdöme.] [-Risken är större här.]
[-Hjälp mig att smuggla ut honom.] [-Jag är ledsen.]
[-Jag kan inte göra det.] [-Shirin...]
[Om judarna dödar honom, så kommer de att klandra mig för det.]
[Jag ber dig!]
[-Hur mår barnen?] [-Bra, tack gode gud.]
[Jag ska ge dig nåt för blodtrycket. Jag tittar till dig om en timme.]
[Låter det bra?]
[Jag har kallats akut till mödravården.]
[-Klarar du att ta hand om allt själv?] [-Ja.]
[Hej. Vad har hänt?]
[Jag försökte laga fönstret och föll.]
[-Vad heter du?] [-Amir, Amir Mahajne.]
[-Hur gammal är du?] [-38.]
[Ta ett djupt andetag.]
[Titta här.]
[Inte på mig, på pennan.]
[Förlåt.]
[-Har du yrsel? Ser du suddigt?] [-Yrsel.]
[Det kan vara en hjärnskakning.]
[Stanna här för observation.]
[Efter att sköterskan gjort rent ditt sår scannar vi huvudet.]
Det är inte hon. Sök efter dr Abu Sharif, internmedicin.
Vi skickar en bild på honom nu.
[Tack, dr Shirin.]
[Ingen orsak, Amir.]
[Vad gör Abu Sharif på mödravården hela dagen?]
-Prata. [-Patienten är här. Jag är nära honom.]
-Är du säker? [-Ja. Ska jag hälsa från dig?]
-Vänta. [-Varför inte? Det kan vara över snart.]
Rör honom inte. Bevaka honom och vänta på din bror.
[Litar du inte på mig, pappa?]
Jo, men jag vill vara på den säkra sidan.
-Var är du? [-På mödravården.]
-Var då? [-På mödravården!]
-Är han där? [-Ja.]
Jag skickar in din bror. Stanna där.
Doron, lova mig det.
Steve ska vara beredd att gå in om 30 sekunder.
Skicka ut drönare, en över sjukhuset och en över Tapuah.
[Fan, han stack!]
[Pappa, patienten försvann.]
-Med vilket fordon? [-En ambulans.]
-Där är en ambulans. -Be Steve att samla ihop dem.
Han rör sig. Hämta dem vid ingången!
Säg åt alla vägspärrar öster om sjukhuset
att stoppa honom och öppna eld, om nödvändigt.
Skicka in en helikopter nu! På en gång, över sjukhuset.
[-Jag tog dig på bar gärning.] [-Vad då?]
[-Jag har inte skrivit ut dig.] [-Jo, men jag mår bra nu.]
[Om jag blir yr, så kommer jag tillbaka.]
[Jag tar nog inte emot dig. Jag ogillar olydiga patienter.]
[-Hej då.] [-Hej då.]
Han kör österut, genom Al-Quds.
Ambulansen rör sig långsamt, fortfarande i Al-Quds.
Ni kommer att närma er honom snart.
Efter kurvan där.
-Där är han. -Närma dig honom. Kör fortare!
-Varför stoppar ni honom inte? -Lugn, Moreno.
Vi är efter honom. Låt mig göra mitt jobb.
Steve, kör förbi och blockera honom och sen kan vi båda ta Abu Ahmad.
Naor, kör han förbi så skjut sönder däcken.
-Närma dig! -Jag gör det.
Kör förbi honom. Var beredd att agera.
[Stäng av motorn.]
[Upp med händerna! Kom ut nu!]
[Kom ut!]
[Var är Abu Ahmad? Var är han?]
[-Vart är ni på väg?] [-Till vägspärren.]
[Var nånstans är Abu Ahmed?]
[-Var är han?] [-Vet inte!]
[Var är han?]
Det räcker, Steve.
[Hej, Amal.]
[Kom hit.]
[Det här är Khaled. Khaled, det här är Amal.]
[Vi kallar honom "juden" för alla tror att han är det.]
[Jag kör dig till vägspärren och sen fortsätter du med Khaled.]
[-Är allt okej?] [-Ja, bara fint.]
[Du ska bära den här väskan.]
[Titta.]
[De två kablarna är kopplade till fjärrutlösaren.]
[Var försiktig, knappen är extremt känslig.]
[Behåll locket på tills du är redo att trycka på knappen. Okej?]
[Jag ska visa dig hur du ska bära väskan.]
[Sätt den på axeln.]
[Stoppa in handen.]
[Känner du den? Det är fjärrutlösaren.]
[Kom ihåg exakt var den är så att du kan nå den utan att titta.]
[När du väl har tryckt har du tre minuter på dig innan bomben exploderar.]
[Lägg ner den.]
[Du är en landshjälte som gör det här.]
[En landshjälte?]
[Jag ville gifta mig och få barn.]
[Oroa dig inte. Det kommer du att få.]
[Okej, då går vi.]
Vilka är de?
Besökare vid Bashir Hammeds sorgetält.
Jag känner igen honom.
-Från bröllopet? -Nej.
Det är Walid Al-Abed, en av Abu Ahmeds springpojkar.
Nurit, zooma in.
-Han pratade med läkaren på sjukhuset. -Om vad då?
Jag kunde inte höra dem.
Nurit, ta reda på allt du kan om den där läkaren.
Shirin Al-Abed, 32 år gammal.
Mamma från Nablus, pappa från Paris, Hon är Walid Al-Abeds kusin.
Hon pendlar mellan Ramallah och Paris. Lätt fransk brytning på arabiska.
Läste medicin på An-Najah, gick på École Médicine.
Fältarbetare för Läkare utan gränser i Beirut 2006.
Änka. Gifte sig vid 23 med en kemist som fick MS och dog fyra år senare.
-Ingen ny flamma på gång? -Alla försöker, men hon är ointresserad.
Hon arbetar dygnet runt på akuten på Rafidiasjukhuset i Nablus.
Vi borde flytta henne till Hadassahsjukhuset istället.
-Kan vi avlyssna hennes telefon? -Hon har utländsk mobil.
-Då gör vi det på sjukhuset. -En läkare lämnar inte sin mobil.
Då får vi hitta ett tillfälle när hon gör det.
Jag vet när.
Hon simmar 50 längder om dagen i Ramallahs simhall.
-I morgon är den öppen för kvinnor. -Då skickar vi Boaz.
I burkini, eller? Han har så liten att han inte ens kommer in på herrarnas.
-Jag kan gå. -Glöm det.
-Varför inte? -Inga kvinnliga anti-terrorister.
-Nurit kan bli den första. -Doron, lägg dig inte i!
Det är bara kvinnor i baddräkt där. Vad är problemet?
-Vi gör det. -Toppen. Tack.
Hallå där, jag har inte godkänt det! Glöm det!
[Nurit, le lite. Är inte det här vad du ville?]
[Nur, hoppa bara i vattnet.]
Nu, nu!
Hon tog mobilen till duschen. Lägg tillbaka allting!
[Vi får prata sen, okej?]
Allt är okej, oroa dig inte.
-Bra. -Nurit, allt är under kontroll.
Slappna av.
Gå bara långsamt ut.
[Nur, hur gick det? Slog du världsrekord?] Ställ dig bakom mig.
[-Doktorn? Känner du inte igen mig?] [-Hej.]
[-Förlåt, jag har 50 patienter om dagen.] [-Så klart. Amir, Amir Mahajne.]
[-Jag är glad att se dig, doktorn.] [-Shirin. Detsamma.]
[-Du gick med hjärnskakning, eller hur? [-Du minns det.]
[Jag mår bra, tack gode gud. Det här är min syster Nur.]
[-Nur, doktorn räddade mitt liv.] [-Jag gav honom bara aspirin.]
[-Behöver du skjuts?] [-Nej, jag har bil.]
[Jag måste skynda till jobbet.]
[-Hej då.] [-Hej då.]
[Ge mig telefonen. Var är den?]
[-Dr Shirin, vänta lite...] [-Vad är det?]
[Ge mig din telefon en stund. Du behöver inte vara orolig.]
[Oroa dig inte.]
[Så där.]
[Nu har jag ditt nummer.]
[-Kunde du inte ha bett om det?] [-Och om du hade sagt nej, då?]
[-Jag ringer dig.] [-Jag kanske inte svarar.]
[Shirin...]
[Hej då.]
[Allt är okej.]
[Var inte rädd.]
Du skötte dig fint.
TEL AVIV
[Vi är här.]
[Där är puben.]
[Det är en sak till som jag måste säga dig.]
[Det är inte vilken pub som helst. Han som dödade Bashir brukar gå hit.]
[Vi slår till med all kraft.]
[Han kan vara därinne, men annars förstår han nog att det var personligt.]
[-Känns det bra?] [-Ja, mycket bra.]
[Vi ska visa dem att de aldrig går säkra nånstans.]
[Tar de sig in i våra hus, tar vi oss in i deras.]
[Amal, klarar du att göra det här?]
[Okej. Det är viktigt att de inte misstänker dig. Förstår du?]
[Öppna den.]
[Bra. Stäng den nu.]
[Du går in, sätter dig vid baren, beställer nåt att dricka,]
[apterar bomben, lämnar väskan och går ut.]
[Du har tre minuter tills den exploderar. Kom ihåg, bara tre minuter.]
[Jag väntar på dig här ute]
[och sen åker vi. Förstått?]
[-Några frågor?] [-Vad ska jag beställa?]
[Be om en Cola.]
[-Okej, Cola.] [-Cola Light.]
[-Det är bättre. En Cola Light.] [-Cola Light.]
-"Kan jag få en Cola Light, tack?" [-Nej, nej.]
"En Cola Light, tack."
[Det är bra.]
[Amal...]
[Gud vare med dig.]
Hur är det med dig?
Vad är det som har hänt? Har nån gjort dig illa?
Vill du ringa nån?
Vill du ha nåt att dricka? Lite vatten eller nåt?
En Cola Light, tack.
Javisst, det ska du få.
[Var är du nånstans?]