PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Prověřte její bratry a všechny známé.
- Kolik obětí? - Hodně.
Přines mi prosím kávu.
Tohle je z poledne, u stanice Oranit.
Amal Hussein, nevěsta,
se kterou ses osobně objal, než se dnes odpálila.
Za ní je Walid Al-Abed, ten z nemocnice.
Snažíme se ho najít.
- Nějaké informace o tom třetím? - Zatím ne.
Ale Ayub hledá informace o něm v domě jeho matky.
VESNICE SILWAD SEVERNĚ OD RAMALLÁHU
[ARABŠTINA] [Um Taufiq, nerad obtěžuji]
[tak brzy po smrti Bashira, ať odpočívá v pokoji,]
[ale Amal mi nedala na výběr.]
[Um Taufiq, žádám vás.]
[Styďte se, všichni.]
[Už vás mám dost,]
[vy vraždící zločinci.]
[Prosím vás, přišel jsem vám položit pouze jednu otázku.]
[Kdo jsou tito muži, kteří sedí s Amal?]
[Neznáme je.]
[Nikdy jsme je neviděly.]
Ahoj zlato. Je to důležité?
Ano, můžeš u něj přespat.
Ale zítra se budeš doma učit na zkoušku.
Ano, nechal jsem ti to na lince.
Je tam ten řízek, co máš rád a žlutá rýže.
Jeď tím autobusem 189 na...
Zlato, mám práci, promluvíme si později.
Ahoj kámo.
[Omlouvám se, to byl můj syn.]
[Um Taufiq, kdo jsou ti muži?]
[Dobře. Víte co?]
[Měl jsem sen, že Abu Ahmad byl živý,]
[byl u mě na výslechu]
[a já jsem byl rád, že je živý.]
[Protože pokud je živý, když si každý myslí, že je mrtvý,]
[můžeme si s ním dělat, co chceme.]
[Můžeme ho vyslýchat, jak budeme chtít,]
[a držet ho, jak dlouho budeme chtít.]
[A ty věci, které jsme mu v mém snu dělali...]
[Můj Bože, smiluj se nad ním.]
[Ani já jsem se na to občas nemohl dívat.]
[Vzbudil jsem se celý zpocený.]
[A když jsem zase usnul, měl jsem další sen.]
[Tentokrát byl Abu Ahmad u mě v obýváku.]
[Přišel mi říct, že se rozhodl opustit hnutí odboje,]
[že už toho má dost]
[a že jiní pokračují v jeho cestě.]
[Má zaručené místo v nebi.]
[ Vstal jsem, políbil ho na hlavu]
[a slíbil jsem mu, že mu zajistíme nový začátek,]
[kdekoli bude chtít,]
[v Americe, v Sydney, v Berlíně.]
[Myslím, že jste se s Abu Ahmadem poznali v Berlíně, není to tak?]
[Odjeli byste spolu,]
[s vašimi dvěma sladkými dětmi, ať je Bůh udržuje v bezpečí.]
[Zaslouží si žít se svým otcem,]
[který by chodil domů každý den.]
[A vy byste mohla se svým mužem žít beze strachu.]
[Domluvím vám schůzku s ministrem obrany Gideonem Avitalem,]
[který vám osobně zaručí, se nic nestane...]
[Abu Ahmad je mrtvý,]
[stejně jako Bashir a Amal!]
[Ani tisíc ministrů obrany to nenapraví!]
[Um Taufiq, nepotřebujete tisíc ministrů obrany,]
[stačí, když mi odpovíte!]
[Kdo jsou ti muži na fotce?]
[Možná je znáte oba, možná jen jednoho.]
[Poslouchejte mě. Ušetříte čas sobě i nám.]
[I kdybychom je znaly, nikdy bychom vám nic neřekly, to dobře víte.]
[Prosím, nebyla jsem vychovaná, abych vyhazovala lidi z mého domu,]
[ale tohle si pamatujte:]
[Ve chvíli, kdy odejdete.]
[vás Bůh potrestá za to, co nám děláte.]
[Bůh vám všem pomáhej.]
[Pět obětí, zatím.]
[- Pět mrtvých, zatím.] [- Pět?]
[Bylo to jasné:]
[Amal odtamtud měla odejít, ne?]
[Měla na to jen tři minuty, možná se zasekla...]
[K čemu je mi to dobré...?]
[Napij se.]
[Posaď se.]
[Bože, odpusť mi moje hříchy.]
[Poslouchej Walide.]
[- Zařiď mi nějaké bezpečné místo.] [- Proč?]
[- Chci vidět Nassrin.] [- To je moc riskantní.]
[Samotný Kapitán Ayub u ní dnes byl. Ví, že jsi naživu.]
[Slyšel jsi, co jsem říkal? Chci vidět Nassrin.]
[Dobře.]
[Krvácíš.]
[To nic není. Otevřel se mi jeden steh.]
[- Potřebuješ doktora.] [- Potřebuji Nassrin.]
[Seženu doktora. Pokud řekne, že jsi v pořádku, tak můžeš jít.]
[Dobře.]
[Ještě něco.]
[- Sežeň mi lahvičku Poisonu.] [- Co je to?]
[Její parfém.]
Řidiči, zastavte.
To je dobrý.
- Hej, kámo... - Ruce pryč!
Nesahej na mě!
Na zem. Ruce za hlavu.
Co je?
Už takhle dál nemůžu.
Řeknu mu to.
- Kdy? - Brzy.
- Tak jedeme? - Jo, jedeš taky?
Jo, jen vteřinku.
- Hned přijdu. - Ne, budeme pozdě.
Vteřinku Ido.
Mluv.
- Je to o tvojí nové „kamarádce“. - O kom?
Dr. Shirin, sestřenice Walida Al-Abeda.
Aha. Co je?
Poslouchej kámo. Teď ji zavolej a pozvi ji na rande.
Moc vtipný Moreno.
Vyměnil bych si to s tebou, ale musíme se dostat k Walidovi.
Ona je naše jediné spojení k Abu Ahmadovi.
Hned jí zavolej. Co nejdřív se s ní sejdeš
a získáš si její důvěru. Nemáme jinou možnost.
Dobře, fajn.
- No tak, tati. - Vteřinku.
[- Haló?] [- Shirin?]
- Kdo je to? - Amir.
[Ó, Amir.]
[Říkal jsem, že zavolám.]
[To jsi říkal.]
[Kde teď jsi?]
[Jsem... ve vaně.]
[Vážně?]
[- Volám ti, abych se tě zeptal...] [- Amire, počkej.]
[Jsi opravdu moc milý,]
[ale nemůžeme se vidět.]
[- Proč ne?] [- Nerandím s pacienty.]
[Lámete mi srdce paní doktorko.]
[Kdy přijdu, uzdravíme mě?]
[Nejsem srdeční specialista,]
[ale můžu ti dát číslo na skvělou kardioložku.]
[- Je tak pěkná jako ty?] [- Je jí 65 let.]
[To znamená „ne“.]
Tati, jdeš?
[Co to bylo? Ty máš děti?]
[Ne. To byl synovec.]
[Být s ním je ta nejlepší část mého týdne.]
[Myslíš si, že změním názor jen proto,]
[že máš rád děti?]
[Ano, to si myslím.]
[Tak dobře.]
[I když toho budu určitě litovat.]
[Nebudeš. Zítra v 17:00.]
[Cafe au Lait v Ramalláhu. Znáš to?]
[Jasně.]
[Tak domluveno.]
Gali!
Co?
Co?!
Co je s tebou Boazi?
Zbláznil ses?
Zbili tě?
Proč jsi praštil poldu?
Moreno se o to postará.
Moreno? To spíš Gideon Avital.
- Ministr obrany? - On sám.
Napadl jsi poldu, ty pitomče.
Pojďme.
Co je ti?
- Byl jsem tam Dorone. - Kde?
V té hospodě, když to bouchlo. Daria... tam pracovala.
Byl jsem tam při tom útoku.
A co je s ní?
- Co se stalo? - Roztrhalo jí to na kousky.
Cože?
- Boazi, jsi v pořádku? - Poslyš, já...
Nechci, aby o tom někdo věděl.
Moreno, tým, ani Gali.
Pomoz mi člověče, já nemůžu... Jen mi pomoz.
- To bude dobrý. - Dorone, slib mi to.
- Nikdo se o tom nesmí dozvědět. - Máš moje slovo.
Vypadneme odtud.
Boazi.
[Takhe jsem tě už dlouho neviděla.]
[Mami...]
[Od té doby, co umřel Naji.]
[Počkej.]
[Haló?]
[Ahoj, Shirin.]
[Ahoj bratranče. Jak se máš?]
[Dobře.]
[Chci ti poděkovat za tvoji pomoc.]
[Nikdy nezapomeneme, jak jsi nám pomohla.]
[Udělala jsem to moc ráda.]
[Ale my...]
[Zase potřebujeme tvoji pomoc.]
[Co je to?]
[Po telefonu ne.]
[- Ale musíme si hned promluvit.] [- Nemůžu.]
[- Mluvil jsi s Abu Sharifem?] [- Ne, první s tebou.]
[Promluv si s ním, já mám důležitou schůzku.]
[Co může být důležitější, než tohle?]
[Walide, pomohla jsem ti, protože jsi rodina,]
[a protože ctím pacienty,]
[ale já pro tebe nepracuju.]
[Takhle jsem to nemyslel.]
[Vím, že ne, ale tak to vyznělo.]
[Promluv si s Dr. Abu Sharifem. Promiň.]
Ty kanče.
Hezká košile.
Móda z Dženínu 80. let.
Jo.
- Chceš rychlovku, cukrouši? - Jsi můj podřízený.
Dřív ti to nevadilo.
Zjistil jsi, proč Boaz napadl toho poldu?
Co do něho vjelo?
Je způsobilý jít na misi?
Aha.
Na další misi ho vyšlu jako prvního. To ho naučí.
- Na žádnou misi nepůjde. - Proč ne?
Řeknu ti to, ale jen mezi námi.
Jasně.
Boaz byl při útoku na Saint Bernard.
Jeho přítelkyně tam pracovala. Viděl její tělo.
- To myslíš vážně? - Ano.
Zabil Bashira, tak se mu pomstili a zabili mu přítelkyni.
To nemůže být náhoda.
- Půjde na tu misi. - Nepůjde...
Musí jít Dorone, jinak z jeho trauma bude PTSD.
- Ty víš, jak to je Dorone. - Moreno, prosím tě, nech ho být.
Řekni mu to, ale nemáš to ode mě.
[Dám si espreso a sodu, prosím. Děkuji.]
[Ahoj.]
[Čekás dlouho?]
[Ne, jen pár minut.]
[Co si dáš na pití?]
[- Na pití? Mám hrozný hlad.] [- Výborně.]
[Menu prosím.]
[- Tohle asi neděláš často?] [- Co?]
[Rande.]
[Už je to dlouho.]
[- Je to vidět?] [- Jo.]
[Je to vidět i na mě?]
[Na tobě?]
[Když jsem tě poprvé viděl v nemocnici,]
[byla jsi krásná.]
Před tím bazénem jsi byla]
[ještě krásnější.]
[A teď... Bože můj, jsi překrásná.]
[Jsi ten nejmilejší pacient v plášti s otevřenými zády.]
[Díky.]
Ano?
Ano.
Dobře, díky.
Zachytili hovor na telefonu Shirin.
Hádej, kam jde Dr. Abu Sharif?
Chceš jet?
Budeš v autě jako agent jednotky 8200.
Dobrý den, jak se máte?
Dobře.
- Jaké máte dnes speciality? - Přinesu vám menu.
[Výborná francouzština, Shirin.]
[- Kde ses naučila francouzsky?] [- V Paříži.]
[Žila jsem tam déle, než žiju tady.]
[Proč ses vrátila?]
[Můj mažel umřel.]
[Buď milostiv jeho duši.]
[Díky.]
[Chtěla jsem být blízko matky,]
[pak se jedno sešlo s druhým]
[a teď jsem tady.]
[Zvedni to.]
[Promiň, to je manžel mé sestry.]
[Haló?]
Jsi se špatným doktorem.
[- Jak to myslíš?] - Abu Sharif je na cestě k pacientovi.
[- Určitě?] - Na sto procent.
[Pět minut.]
Pěkně se omluv, sedni do auta a co nejdřív sem přijeď.
[Už jedu.]
[Sestra má potopu na střeše.]
[Musím jim pomoct vystěhovat věci z domu.]
[Potopu? Teď, v létě?]
[Je to divný.]
[Možná jim praskl ohřívač vody, já nevím.]
[- To myslíš vážně?] [- Vynahradím ti to.]
Musel jsem se dozvědět od Steva, že jsem vyloučen z mise?
Boazi, klid.
Nemáš koule na to mi to říct sám?
Mluvil jsi s Doronem?
- S Doronem to nemá nic společného. - Co ti řekl?
Namísto mě posíláš Nurit?
Vidím, že sis z ní udělal osobní agentku.
Boazi, včera jsi zbil poldu
a dnes si nevidíš do huby.
Myslíš, že potřebuju Dorona k rozhodnutí tě vyloučit?
- Boazi... - Nech mě.
Boazi.
Musím tam být, až ho chytí!
Hej, hej! Poslouchej mě.
Běž si odpočinout.
[Miláčku.]
[Nebreč.]
[Bashir je mrtvý, Abu Ahmade.]
[- A Amal...] [- Ať je k nim Bůh milostiv.]
[Jak se mají děti? A moje matka?]
[Děti jsou v pořádku, díky Bohu.]
[Ale je to pro ně těžké.]
[A jak se máš ty?]
[Chci tě mít u sebe.]
[Chybíš mi.]
[Nemůžu bez tebe žít.]
[Taufiqu, jak dlouho to takhle bude?]
[Než vyhrajem.]
[Slíbil jsi.]
[Já už takhle nemůžu. Už toho mám dost.]
[Musíme být spolu, jako rodina.]
[Naše děti si zaslouží lepší život.]
[Ano, ano má lásko.]
[Buď trpělivá.]
[Tady máš dárek k narozeninám.]
[Poison.]
[Poison?]
[- Už ho dávno nepoužívám.] [- Vážně?]
[Měla jsi ho pořád, když jsme se poznali.]
[Chudák Walid ho sháněl po celým městě.]
[To je dobrý.]
[Vezmu si ho na rande příští pátek.]
[Ty máš rande?]
[Já ti dám rande!]
- Dorone, proč s námi není Boaz? - Moreno ho poslal odpočívat.
Odpočívat? Ten parchant.
A my tady dřem? Z čeho je tak unavený?
Z těch tvých keců, brácho. Přestaň žvanit.
- Jsi v pořádku? - Jo, proč?
Roztomilé dítě.
- To je tvůj nejstarší? - Prvorozený, Guy.
- Nurit, chceš vidět mýho, zlato? - Tvýho co?
Mám jeho fotku v iPhonu jak jde na záchod.
Chceš vidět, jak se koupe?
Nevšímej si ho. Postupně zmizí, jako hluk v pozadí.
Dávej bacha Avihai, nebo já zmizím tebe.
Vidíš to? Začíná být drzej.
Amire, podle dronu jede doktor do Al-Tira v Ramalláhu.
Koordinuji příjezd pomoci a pátracích a záchranných sil.
Přesné souřadnice budu mít později. Hodně štěstí chlapi.
Naore, vytáhni zbraně.
[Doktor je tady.]
[Musí tě vidět.]
[Takhle ne.]
[- Mír s vámi.] [- Ahoj, kamaráde.]
[Jste z Jeruzaléma?]
[Myslíš, že jsem odsud?]
[Ne, ale tohle je část Beitunia. ]
[- Je?] [- Ano.]
[Máš tam kontakty?]
[Ne, ale můj strýc Nidal pracuje v Jeruzalémě. Znáte ho?]
[Jasně. Znám. Nidal je tvůj strýc?]
[- Ano, je.] [- Neříkej.]
- Jsme odhaleni! - Parchant!
[Našli nás! Jdeme!]
[Dovnitř!]
[Rychle!]
[Kde je?]
[Nehýbat.]
[Nehýbat!]
[- Kde je?] [- Nevím.]
[- Lžeš! Kde je?] [- Nevím.]
[- Kde je?] [- Já nevím.]
Dorone, obkličují mě, pošli hned pomoc!
[- Kde je?] [- Přísahám, nevím.]
[- Mluv!] [- Dost!]
[Mluv!]
[- Kde je?] [- Dost!]
[dobře poslouchej Dr. Abu Sharif,]
[netvař se překvapeně!]
[Víme, odkud jsi, co jsi udělal]
[a kde žije celá tvoje rodina.]
[jestli máš svoji rodinu rád, tak mluv, nebo je dnes navštívíme!]
Obkličují mě, slyšíte?!
[Neviděl jsem ho. Nebyl tu, když jsem přišel.]
Dorone, ven. Obklíčili Steva, pomoc je na cestě.
[To stačí, jdou po nás.]
[No tak.]
Tento díl je věnován památce Iris Azulai
Překlad titulků: Zuzana Maklakowska