‏סדרה מקורית של NETFLIX
‏אום תאוופיק, אני מצטער ‏שאני נאלץ להציק לכם
‏תקופה קצרה לאחר מותו ‏של באשיר, אלוהים ירחם עליו,
‏אבל אמאל ‏לא השאירה לי ברירה.
‏אום תאוופיק, ‏אני מבקש ממך.
‏תתביישו לכם.
‏די, מספיק!
‏מרצחים, פושעים.
‏בבקשה, באתי לכאן ‏רק כדי לשאול שאלה קטנה:
‏מי זה שליד אמאל? הא?
‏אנחנו לא מכירים אותם.
‏מעולם לא ראינו אותם.
‏סליחה, זה בני הקטן.
‏אום תאוופיק, מי אלה?
‏טוב... יודעות מה?
‏חלמתי שאבו אחמד חי,
‏אצלי, בחדר החקירות,
‏ואני שמחתי שהוא חי.
‏כי אם הוא חי ‏כשכולם חושבים שהוא מת,
‏נוכל לעשות בו הכול.
‏נוכל לתשאל אותו ‏איך שאנחנו רוצים,
‏להחזיק בו ‏כמה שאנחנו רוצים.
‏והדברים שעשינו לו בחלום,
‏אלוהים ישמור.
‏אפילו אני, היה לי קשה ‏לראות את הכול.
‏התעוררתי כולי מזיע.
‏וכשחזרתי לישון, ‏חלמתי עוד חלום,
‏אבל בחלום הזה ‏אבו אחמד היה בסלון ביתי,
‏הוא בא כדי לספר לי שהוא החליט ‏להפסיק את פעולות ההתנגדות,
‏שהוא עשה מספיק
‏ושעכשיו יש אנשים ‏שממשיכים את דרכו.
‏כבר יש לו מקום ‏בטוח בגן עדן.
‏קמתי, נישקתי את ראשו,
‏בירכתי אותו והבטחתי לו ‏שאנחנו נדאג לו להתחלה חדשה
‏היכן שיבחר,
‏אמריקה, סידני, ברלין.
‏אם אני לא טועה, ‏את ואבו אחמד הכרתם בברלין, לא?
‏שניכם תיסעו,
‏ביחד עם שני ילדיכם הקטנים ‏המתוקים, אלוהים ישמור לכם אותם.
‏מגיע להם ‏לחיות עם אביהם,
‏שיבוא כל יום הביתה.
‏ולך יהיה את בעלך ‏שתוכלי לחיות איתו ללא פחד.
‏אני אסדר לך פגישה ‏עם גדעון אביטל, שר ההגנה,
‏הוא בעצמו יבטיח לך ‏ששום דבר לא יקרה...
‏אבו אחמד מת,
‏כמו באשיר וכמו אמאל!
‏אלף שרי הגנה ‏לא יוכלו לתקן את המצב.
‏אום תאוופיק, ‏לא צריכים אלף שרי הגנה,
‏אבל אתם צריכים ‏לתת לי תשובה!
‏מי הבחורים האלה שבתמונה?
‏אולי את מכירה אותם, ‏אולי את מכירה אחד מהם.
‏תקשיב לי, תחסוך משנינו,
‏גם אם אנחנו מכירים אותם, אנחנו לא נגלה לך, ‏ואתה יודע את זה.
‏בבקשה, חינכו אותי ‏לא לגרש אנשים מביתי,
‏אבל דע לך,
‏ברגע שתצא מהבית הזה,
‏אלוהים יעניש אותך ‏על כל מה שאתה עושה לנו.
‏אלוהים יעזור לכם.
‏עד עכשיו חמישה הרוגים.
‏עד עכשיו חמישה מתו.
‏חמישה?
‏דבריי היו ברורים: ‏אמאל תשים את התיק ותצא, נכון?
‏אבל היו לה ‏רק שלוש דקות לצאת.
‏אולי הפריעו לה, אולי תפסו אותה... ‏-מה יוצא לי מזה ש...
‏קח, שתה.
‏שב, שב.
‏אלוהים, ‏מחל לי על חטאיי.
‏אתה שומע, ואליד?
‏תסדר לי בית בטוח.
‏למה?
‏אני רוצה ‏לראות את נסרין.
‏אבל זה מסוכן מאוד.
‏היום הם היו אצלה, ‏קפטן איוב בעצמו היה אצלה,
‏הם יודעים שאתה חי. ‏-שמעת מה אמרתי? אני רוצה לראות את נסרין.
‏טוב.
‏אתה מדמם.
‏זה כלום, ‏אחד התפרים נפתח.
‏אתה צריך רופא. ‏-אני צריך לראות את נסרין.
‏טוב, אביא רופא לכאן, אם יגיד ‏שתוכל לצאת, אז תצא, בסדר?
‏בסדר.
‏עוד דבר.
‏אני רוצה שתסדר לי בקבוק פויזן.
‏מה זה פויזן?
‏הבושם שלה.
‏הלו? ‏-שירין.
‏מי זה? ‏-אמיר.
‏אה, אמיר?
‏אמרתי לך שאתקשר.
‏נכון.
‏איפה אני תופס אותך?
‏אני... אני באמבטיה.
‏וואללה?
‏התקשרתי אלייך כדי... ‏-אמיר, רגע.
‏באמת, אתה בחור נחמד,
‏אבל לא נוכל להיפגש.
‏למה?
‏אני לא יוצאת עם החולים שלי.
‏את שוברת את לבי, ד"ר.
‏אולי אבוא אלייך ותרפאי לי אותו?
‏הלב זו לא ההתמחות שלי,
‏אבל אוכל לתת לך את מספר ‏הטלפון של רופאת לב מצוינת.
‏היא יפה כמוך?
‏היא בת 65.
‏זאת אומרת, אין מצב.
‏מה זה? ‏יש לך ילדים?
‏הלוואי, אלה האחיינים שלי.
‏זמן האיכות הכי טוב שלי בשבוע ‏זה כשאני מבלה איתם.
‏מה אתה חושב, ‏שאם תגיד לי שאתה טוב עם ילדים
‏אשנה את דעתי?
‏האמת, כן.
‏לא. ‏טוב, בסדר.
‏אפילו שאני יודעת ‏שאני אתחרט אחר כך.
‏לא, את לא תתחרטי.
‏אז מחר בחמש.
‏טוב, קפה אולה ברמאללה. ‏אתה יודע איפה?
‏כמובן, כמובן.
‏קבענו, קבענו.
‏הרבה זמן ‏לא ראיתי אותך ככה.
‏אמא...
‏מאז מותו של נאג'י.
‏רק רגע.
‏הלו?
‏שלום, שירין.
‏שלום עליכם, בן דוד שלי. ‏מה שלומך?
‏בסדר.
‏רציתי להודות לך ‏על העזרה שלך.
‏רציתי להגיד לך, באמת, ‏לעולם לא נשכח לך את העזרה הזאת.
‏זה היה מכל הלב.
‏אבל אנחנו... ליתר דיוק, ‏אני זקוק לעזרתך, שוב פעם.
‏מה קרה?
‏קשה לדבר בטלפון.
‏אבל זה חייב להיות עכשיו. ‏-אני לא יכולה.
‏דיברתם עם אבו שריף?
‏לא, ‏רציתי לדבר איתך קודם.
‏טוב, תדבר איתו, ‏אני יוצאת לפגישה חשובה מאוד.
‏שירין, מה יכול להיות ‏חשוב יותר מזה?
‏ואליד, עזרתי לכם ‏כי אתה קרוב משפחה
‏וכי אני מכבדת את החולים,
‏אבל זה לא אומר ‏שאני עובדת אצלך.
‏לא התכוונתי ‏שאת עובדת אצלי.
‏אני יודעת שלא התכוונת, ‏אבל ככה נשמעת.
‏תדבר עם אבו שריף, ‏הוא רופא. אני מצטערת.
‏אספרסו קצר וסודה, בבקשה. ‏תודה.
‏היי.
‏חיכית לי הרבה זמן?
‏לא, רק כמה דקות.
‏מה תרצי לשתות?
‏לשתות? אני מתה מרעב. ‏-מצוין.
‏התפריט, בבקשה.
‏אתה לא מרבה ‏לעשות את זה?
‏מה?
‏לצאת עם בחורות.
‏לא, ‏מזמן לא יצאתי עם בנות.
‏למה, רואים עליי? ‏-כן.
‏ועליי, רואים?
‏עלייך?
‏כשראיתי אותך בפעם הראשונה, ‏בבית החולים,
‏את נראית יפה.
‏כשראיתי אותך ברחוב, ‏כשיצאת מהבריכה,
‏היית יפה יותר.
‏ועכשיו... אלוהים יעזור לי ‏כמה שאת יפה.
‏אתה החולה הכי נחמד ‏עם החלוק שנפתח מאחורה.
‏תודה.
‏מה נשמע? כבר הרבה זמן לא ראינו אותך. ‏-הכול בסדר.
‏מה מנת היום? ‏-כן, אביא לך את התפריט.
‏בסדר.
‏סחתיין על הצרפתית שלך, ‏שירין.
‏מאיפה את יודעת צרפתית?
‏מפריז.
‏חייתי שם ‏יותר משחייתי כאן.
‏למה חזרת?
‏בעלי נפטר.
‏אלוהים ירחם עליו.
‏תודה.
‏רציתי להיות ליד אמא,
‏ואתה יודע, ‏דבר מוביל דבר
‏ועכשיו אני כאן.
‏תענה, תענה.
‏סליחה, זה בעלה ‏של אחותי.
‏הלו, שלום.
‏מה זאת אומרת?
‏אתה בטוח?
‏תן לי חמש דקות.
‏אני בא.
‏יש הצפה על גג הבית ‏של אחותי נור,
‏אני חייב ללכת לעזור להם ‏לפנות דברים מהבית.
‏הצפה על גג הבית בקיץ?
‏באמת מוזר.
‏אולי דוד החימום התפוצץ, ‏הוא לא אמר לי.
‏אתה רציני? ‏-אני אפצה אותך.
‏חיים שלי.
‏די, אל תבכי.
‏באשיר מת, אבו אחמד.
‏ואמאל... ‏-אלוהים ירחם עליהם.
‏איך הילדים? ‏איך אמא שלי?
‏הילדים בסדר, ‏תודה לאל, הם לא נפגעו.
‏אבל כל האווירה הזאת ‏קשה להם.
‏ואת, מה שלומך?
‏אני רוצה אותך לידי.
‏התגעגעתי אלייך.
‏אני לא יכול, ‏אני לא יכול בלעדייך.
‏עד מתי, תאוופיק, ‏נמשיך לחיות ככה?
‏עד שננצח.
‏אתה הבטחת לי.
‏אני לא יכולה יותר ‏לחיות ככה, מספיק.
‏אנחנו צריכים ‏לחיות כולנו ביחד.
‏אני חושבת שמגיע לילדים לחיות ‏חיים טובים, לא בגיהינום הזה כאן.
‏מספיק, מספיק, ‏אהובתי, מספיק.
‏קצת סבלנות.
‏זו מתנה ליום הולדתך.
‏פויזן.
‏פויזן?
‏מזמן הפסקתי להשתמש בו.
‏באמת?
‏כשהכרנו את כל הזמן ‏שמת אותו על עצמך.
‏מסכן ואליד, ‏הוא חיפש בכל רמאללה עד שמצא אותו.
‏לא נורא.
‏ביום שישי הבא יש לי דייט, ‏אני אשתמש בו.
‏יש לך דייט?
‏בואי, אני אראה לך ‏מה זה דייט.
‏הרופא כאן.
‏הרופא צריך לראות אותך.
‏לא, לא ככה.
‏שלום עליכם. ‏-שלום וברכה. מה, חביבי?
‏מאיפה אתה, מירושלים?
‏למה, מאיפה חשבת, מג'נין? ‏-לא, האזור הזה שייך לביתוניה.
‏וואללה? ‏-כן.
‏יש לך קשרים בחברת החשמל?
‏לא, דוד שלי נידאל, אבו עמאר, ‏עובד בירושלים. אתה מכיר אותו?
‏בטח.
‏בטח מכיר. ‏נידאל הוא הדוד שלך?
‏כן, הוא הדוד שלי. ‏-וואללה.
‏הם גילו אותנו. ‏יאללה!
‏כנסו, יאללה.
‏יאללה.
‏איפה הוא?
‏אל תזוז מכאן.
‏אל תזוז מכאן!
‏איפה הוא? ‏-אני לא יודע.
‏איפה הוא מסתתר, שקרן? ‏-אני לא יודע, אמרתי לך.
‏איפה הוא? ‏-אני לא יודע.
‏איפה הוא? ‏-אני לא יודע,
‏באלוהים שאני לא יודע. ‏-דבר, איפה הוא?
‏מספיק, מספיק! ‏-דבר!
‏איפה הוא? ‏-מספיק!
‏תקשיב לי טוב, ‏ד"ר אבו שריף,
‏אל תהיה מופתע!
‏אנחנו יודעים מאיפה אתה, ‏יודעים מה עשית
‏ואנחנו יודעים איפה גרה ‏כל המשפחה שלך.
‏אם היא יקרה לך, ‏תספר כל מה שאתה יודע,
‏אחרת נלך ‏לבקר אצלם הלילה.
‏לא ראיתי אותו, ‏אני הגעתי בדיוק לפניכם. הוא עוד לא הגיע.
‏בוא, מספיק, ‏גילו אותנו. בוא.
‏בוא, בוא.