Jeg kom bare for at se, hvordan du har det.
Den slags aktiviteter kan få hjertet til at pumpe.
Din sjover.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Er du tosset? Nej, du skal i skole i morgen.
Sig, at du kom til skade til judo og ikke kan løfte armen.
Jeg vil ikke skrive en seddel. Du må klare dig.
Jeg må løbe, min dreng.
Varm en schnitzel eller hamburger. Hej, du.
[ARABISK] [Er alt i orden?]
[-Hvordan går det?] [-Som sædvanligt.]
[Har du ringet hjem?]
[-Hvordan har Nadia det?] [-Hun har ikke haft det så godt længe.]
[Godt, jeg er glad for at kunne hjælpe.]
[Du ved, at jeg er her. Bare sig til.]
[Tak.]
[-Du løj ikke om Abu Ahmad.] [-Det sagde jeg jo.]
[Du har chancen for at afslutte det her. Hvor er han? Hvem skjuler ham?]
[-Jeg ved det ikke.] [-Hvem ved det?]
[-Spørg hans bror, som I dræbte.] [-Okay, du kan gå.]
[Hvad mener du?]
[-Gå ud og fejr Nadias behandling nu.] [-Vent lidt.]
[-Stop lige.] [-Kom du i tanke om noget?]
-Han ved ingenting. [-Lad mig blive her i weekenden.]
[-Jeg har ingen gavn af dig.] [-Hvis bare...]
[Du får fem minutter. Tænk.]
Er de på sporet af ham?
-Har enhed 8200 sporet ham? -Ja.
De skal have højt beredskab. Sørg for, at de holder det, okay?
Beskyt ansigtet. Op med garden.
Op med armene! Beskyt ansigtet.
Beskyt ansigtet.
Op med armene.
-Hold garden oppe. -Kom nu!
-Hvad er der med dig? -Op med armene.
-Hvad er der med dig?! -Kom nu, din skiderik!
Der er noget galt med dig. Kom, op med dem. Beskyt ansigtet.
Op med armene!
-Kom ny, op med armene. -Her.
-For fanden, idiot! -Nej, det kan du selv være.
Gå hjem, klovn.
-Hvad glor du på? -Boaz, gå hjem.
Hvorfor? Er det for farligt for mig?
Gå hjem!
Kom, vi tager en omgang.
Du har pimpet for meget vin og er blevet tyk.
Vi tager en omgang, sagde jeg!
Vil du sladre til Moreno?
Og lægge planer bag min ryg og smide mig ud af teamet?
Den skiderik vil have mig ud!
Boaz, lige nu udgør du en risiko for dig selv og for teamet.
Gå hjem og hvil dig.
Kom nu, vi tager en sidste omgang!
Du ville være død nu, hvis det ikke var for mig, din taber!
-Jaså? -Tag boksehandskerne på.
Kom nu!
Gennembank ham.
-I to kan sutte min pik. -Han vil gennembanke dig.
Op med armene!
Op med armene! Beskyt ansigtet.
Kom nu, op med armene.
Er du okay, Boaz?
Gå væk! Rør mig ikke!
Du ved ingenting. Det er mit team.
Jeg er en maskine. Du har måske ikke brug for mig, men det har de.
Din satan!
Hvad er der med ham?
TULKARM
[-Far!] [-Se min kønne datter.]
[Hun er så sød!]
[-Hvordan har du det?] [-Godt.]
[Tak.]
[Jeg er glad for, at du er her. Jeg har gjort brusebadet parat.]
[Nadia, jeg vil tale lidt med far.]
[-Hun har fået det bedre, ikke?] [-Jo, men hun er bange.]
[Alle siger, at Nadia fik behandlingen, fordi du samarbejdede med jøderne.]
[-Sludder.] [-Det ender nok ikke godt.]
[Tænk ikke mere på det. Jeg tager mig af det.]
[-Okay, men gå ikke ud.] [-Ellers tror de, jeg er kollaboratør.]
[Det er nok nu. Jeg tager mig af det.]
[Hej, Ali. Velkommen tilbage.]
[-Er alt godt?] [-Ja, tak gode gud.]
[-Vi troede, jøderne havde dræbt dig.] [-De er de sidste, der ville dræbe mig.]
[-Det må vi håbe.] [-Hej.]
[Fred være med dig.]
[Vi er glade for, at du er tilbage fra udyrene.]
[Vi har hørt historier om dig.]
[Min far sagde altid, at du ville få jøderne væk herfra.]
[Godt at han ikke overværede denne skam.]
[Du fik Bashir dræbt, og du skal bøde for det. Jeg spytter på dig!]
[-Fred være med dig.] [-Og med dig.]
[Gud hører vores bøn.]
[Jeg vil tale med Abu Ahmad for at rense mit navn.]
[Jeg er ikke og bliver aldrig en kollaboratør.]
[Jeg oplærte Panteren. Han nåede langt takket være mig.]
[Det har jeg ikke glemt.]
[De råber "forræder" på gaden. Hvad har jeg gjort?]
[Jeg har viet mit liv til kampen. For hvad? For at blive vanæret?]
[Tag det roligt, Ali.]
[Er jeg en forræder? De råber "forræder" på gaden!]
[Vi må finde ud af, hvad jøderne ved om angrebet, og være forsigtige.]
[De ved besked om Abu Ahmad, eller har en mistanke.]
[-Hvad kan det skyldes?] [-Det ved jeg ikke.]
[Og angrebet?]
[De tror, at noget stort er på vej, men de har ingen spor.]
[Jeg må tale med Abu Ahmad.]
[Det kan du ikke.]
[Hvorfor ikke? Hvad har jeg gjort galt?]
[Det ved jeg ikke.]
[Abu Ahmad må rense mit navn, ellers dræber de mig.]
Moreno.
-Hvad sker der? -Han er ved at blive desperat.
[Jeg er ikke bange for at dø.]
[Tro ikke at døden skræmmer mig. Det gør den ikke.]
[Jeg er ikke bange for at dø-]
[-men min datter vil dø uden mig.]
[-Kan du huske Nadia?] [-Ja.]
[Hvordan går det? Jeg hører, at hun har fået det bedre.]
[Jeg ordner det. Jeg vil se, hvem jeg skal tale med, for at få det stoppet.]
[Pas godt på dig selv, og vær ikke urolig.]
[Tak. Tak.]
[-Mange tak.] [-Farvel.]
Godt. Jeg er sulten.
Jeg tror ikke, Abu Ahmad går med til at mødes med ham.
-De mistænker Ali. -Vær ikke urolig.
Han misser ikke chancen for at se manden, der bedrog ham, i øjnene.
[Hans datter får specialbehandling på Hadassah Sygehus.]
[Alle hans bankkonti står i hans kones navn.]
[Samarbejder han ikke med efterretningstjenesten?]
[Hvorfor vendte han tilbage til byen?]
[Og hvorfor vil han møde dig?]
[Han samarbejder med jøderne, uden tvivl.]
[Vi må gemme os i et andet hus. Man ved aldrig, hvem der er stikkere.]
[Hvem tror du, det er?]
[Ali Al-Karmi, selvfølgelig. Det er indlysende.]
[-Hvor gammel er du, Walid?] [-20.]
[Godt.]
[Da jeg var 16, arbejdede jeg for Ali.]
[Ali var som en far for mig.]
[Han ordnede alt. Mad og drikke, logi og alt andet.]
[Engang begik jeg en fejl.]
[Israelerne var efter mig, så jeg løb for at gemme mig.]
[Da han åbnede døren-]
[-burde han bare have sendt mig væk.]
[Men han tog imod mig med et smil.]
[Han gav mig 50 shekel og lukkede mig ud ad bagdøren.]
[Militæret kom og slog Ali-]
[-ydmygede ham foran familien og ødelagde hans hjem-]
[-men Ali sagde ikke et ord.]
[Ikke et ord, for min skyld.]
[Jeg vil gerne møde ham.]
[Okay. Vær ikke urolig.]
Naor: Det virker tosset at skrive det, men jeg savner dig.
Kom her.
Du valgte den sporty, elegante stil. Du er en imponerende mand.
Det samme tøj, som du har haft på hele dagen?
Er en blomsterbuket for meget?
Hvorfor? Synes Gali ikke om at få blomster?
-Jo, men det ser lidt... -Du har ikke givet hende nogen længe.
Som om du var ekspert. Dit sidste forhold varede 48 timer, med en efterlyst.
Nok til ikke at gå ind i det. Vær fintfølende mod Shirin-
-og sig undskyld, fordi du bare gik.
Okay. Du kan være rolig.
Bare rolig.
-Sød og fintfølende. -Ligesom dig.
[Min elskede...]
[Undskyld det i går aftes.]
NABLUS
[Hej. De her er til dig.]
[Nej tak.]
[-Jeg vil gerne sige undskyld.] [-Jeg er ikke interesseret.]
[Giv mig bare to minutter af din tid.]
[-Du er stædig.] [-Ikke altid.]
[-Hvorfor lige nu?] [-Du får det vel frem i mig.]
[Undskyld mig...]
[Tag dem her til pædiatrisk.]
[Jeg vil ikke stoppe dig-]
[-hvis din søsters loft er oversvømmet, eller noget andet.]
[Undskyld. Jeg ville være blevet, men jeg var nødt til at gå.]
[-Så du troede ikke på min løgn?] [-Ikke spor.]
[Jeg er en elendig løgner.]
[Mor sagde, at hvis hun ser mig tale med en fremmed mand på arbejdet...]
[Jeg tror ikke, du tager dig af, hvad din mor siger.]
[Jeg tager mig kun af, hvad min mor siger.]
[Så du er en sød pige?]
[Kan man ikke mærke det?]
[Jeg lagde mærke til det nu.]
[Der bør altid være en person i ens liv-]
[-som man ved, man bør lytte til-]
[-fordi de vil ens bedste.]
[Ved du hvad?]
[Jeg har en nær slægtning, som er ung-]
[-og ser mig som sin storebror. Jeg er den eneste, der lytter til ham.]
[Hans kæreste døde i en bilulykke i sidste uge.]
[Han er så ulykkelig...]
[...og jeg kan ikke hjælpe ham. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.]
[Måske kan din mor gøre noget?]
[Ja, jeg kan spørge hende.]
[Det var fint af dig at komme forbi, men jeg skal videre med arbejdet.]
[Selvfølgelig.]
[Så alt er godt? Jeg har forandret mig, og du tilgiver mig.]
[Måske.]
[Jeg vil tænke over det.]
[Farvel.]
-Hallo? -Hej, tyr.
[-Hej, flotte.] -Hvordan går det med lægen?
Var blomsterne populære? Er hun forelsket?
[Jeg tror det ikke.]
-Og du? Er du forelsket? [-I hvem?]
I lægen, din mide! Jeg ved, at du er lun på hende.
[-Hvorfor tror du det?] -Jeg ved det.
Jeg så, hvordan du gjorde dig i stand. Og du var meget fin i tøjet.
Jeg laver sjov. Du må komme herover.
Det gælder vores ven i Hamas.
Vi løslod ham. Der kan ske noget. Bare kom.
[Jeg kommer nu.]
Her.
-Giv mig en bid. -Hvorfor tog du ingen til dig selv?
Jeg troede ikke, jeg ville have noget. Kom nu!
Tak.
Jeg vil sige det til Doron.
Hvad er der?
-Du overraskede mig. -Vi har talt om det hundrede gange.
-Hvad vil du sige? -Sandheden.
-Og sige hvad? -At jeg ikke elsker ham længere.
Hvad vil du sige om mig?
At jeg vil bo sammen med dig.
-Har du fortrudt? -Nej.
Hvorfor så du så panisk ud?
Han er lige vendt tilbage til enheden.
Du ville sige det, så vi slap for at liste omkring.
Ja, men det er ikke så enkelt.
Skal jeg så ikke sige noget?
Vent lidt.
Lad være.
-Kom nu, Gali. -Stop. Stop!
Gali, Gali...
-For fanden... I er et par idioter. -Gali...
Jeg vil sige til Doron, at jeg forlader ham.
Men tag det roligt, jeg siger ikke et ord om os.
-Gali, vent lidt. -Fanden tage dig!
[-Hvem er det?] [-Ukendt nummer.]
[-Giv mig den.] [-Du bør nok ikke svare.]
[-Hallo?] [-Ude på gården om to timer.]
[På gården?]
[Det var ham.]
[Abu Ahmad?]
[Sagde de, at det var ham?]
[Hvordan ved du, at det ikke er en fælde?]
[Sheiken lovede at tage sig af det.]
[Men hvis de tror, at du har talt med jøderne...]
[Tag det roligt. Ingen ville skade en leder i min position.]
-Hvad er det? -Min parfume.
-Nej, det der. -Ali Karmis aflytning.
[-På gården om to timer.] -"På gården om to timer", sagde han.
-Hvad sagde han? -Det.
Det er Abu Ahmad. Hvem ellers ville Karmi gøre den slags for?
Få fat på hele teamet. Steve, Avihai, Naor, Boaz. Alle!
Hvor er Doron?
Få dem alle hertil. Nu!
Doron, det er tid. Du tager befalingen i felten.
-Hvorfor skal Boaz med? -Jeg har brug for alle.
Vi har talt om det.
Og jeg var ikke enig, bortset fra da Boaz blev udelukket.
-I dag er han tilbage. -Nej.
Find ud af, om du vil være din svogers babysikker, eller om han er agent her.
-Han er både og. -Fint.
Så kan I rejse, begge to. Tag ud og pluk druer på vingården.
Moreno!
Som leder siger jeg, at han skal holde udkig.
Fint. Du er leder. Det er dig, der bestemmer.
Hvad er der?
Er alt i orden?
-Du skal ud på en opgave. -Alle tiders.
-Hvad er planen? -Få vejret først.
-Boss! -Har du taget en lur?
Midt på dagen.
Vi vil anholde Abu Ahmad. Ali Karmi er på vej dertil nu.
-Er du parat? -Absolut.
-Du skal holde udkig. -Laver du sjov med mig?
-Jeg stillede et spørgsmål. Er du? -Ja! Ja.
-Følg mig og lyt kun til mig. -Hvad sagde du?
Jeg laver sjov.
-Jeg klæder om. -Gør det.
Så gør jeg det.
-Boaz? -Hvad er der?
Ingenting. Klæd om nu.
Nurit, den der hijab fremhæver virkelig...
-...dine øjne. -Ikke flirte. "Fremhæver dine øjne."
-Som om du havde en chance. -Hvornår har nogen kigget efter dig?
"Hvornår har nogen kigget..." Jeg er ikke bøsse som dig.
Det er der intet galt i. Du er en flot fyr.
Men helt ærligt, Boozi-
-riv den ikke af på fyre med skudhånden. Du kommer bare til skade.
-Boozi, har du slugt tungen? -Nej, han stak den op i røven.
Hold nu jeres kæft!
Doron, 35. assistancestyrke er ikke dukket op. I må gå ind selv.
Ali Karmi er 15 minutter fra målet.
I ved alle sammen, hvad I skal gøre, ikke sandt?
Alle går i position som planlagt. Forstået?
Boaz, er du med mig?
-Er du det? -Jeg er med.
Vi tager Abu Ahmad og kører tilbage.
[Fred være med jer.]
[-Hvor fører I mig hen?] [-Det får du at se.]
[Jeg spurgte, hvor I fører mig hen.]
[Du kan tage hjem igen, hvis du vil, men du bad om dette møde.]
[-Fred være med dig.] [-Fred være med dig, Abu Ahmad.]
[-Du ser friskere ud.] [-Tak, gode gud.]
[-Noget at drikke?] [-Nej tak. Tak, fordi vi kunne mødes.]
[-Vi er en familie, Ali.] [-Sådan føler jeg også.]
[Hvordan var der i fængslet?]
[Ingen problemer. Det var ikke første og sidste gang.]
[Jeg tænker ikke på jøderne, kun på mit eget folk.]
[-Folk på gaden spytter efter mig.] [-Hvorfor? Hvad er der sket?]
[Jøderne vil overbevise folk om, at jeg samarbejder-]
[-og som du ved, er det let at føre de unge bag lyset.]
[De går i jødernes fælde.]
[Ali, det er ikke kun de unge. Din datter får dyre behandlinger.]
[Det er ikke første gang, hun bliver opereret. Vil de straffe mig for det?]
[Jeg sagde hverken noget om angrebene eller om dig eller noget andet.]
[Jeg førte dem til steder, de ikke kan nå. Tror du, jeg er en forræder?]
[Jeg har været ærlig hele mit liv, Abu Ahmad.]
[Jeg ville aldrig sælge mig til de svin!]
[Jeg forstår dig. Tag det roligt.]
[Bare sig til mig, hvad du sagde til dem.]
[Jeg sagde ingenting. Jeg sagde intet om de tomme lejligheder i Nablus-]
[-intet om våbenleverancen, som de tog tre fjerdedele af.]
[Hvad skulle jeg have sagt? Hvorfor skulle jeg have gjort det?]
[Jeg sagde intet om dig eller om nogen anden.]
[Intet, som gav dem nogen spor.]
[Jeg har altid været ærlig-]
[-og nu kalder folk mig tyv og...]
[...forræder! De anklager mig for forræderi, Abu Ahmad!]
[Tag det roligt, Ali. Jeg værdsætter din ærlighed.]
[-Vær ikke urolig.] [-Tak, Abu Ahmad.]
[Hvis jeg ikke havde mødtes med dig... Du må rense mit navn, Abu Ahmad.]
[-Jeg takker dig mange gange.] [-Du kan være rolig.]
[Intet må forhindre vores planer for det store angreb.]
[Selvfølgelig. Selvfølgelig.]
[-Gud er med dig.] [-Tak, Abu Ahmad.]
[-Må jeg få en cigaret?] [-Ja da.]
Ashraf, har du set nogen, der er flygtet?
Ashraf?
Boaz?
Boaz!
Oversættelse: Torben Christensen