Jag kom bara för att se hur du mår.
Såna där aktiviteter kan få hjärtat att pumpa.
Din jävel.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Är du galen?
Nej, du ska till skolan i morgon.
Säg att du skadade dig på judon och inte kan lyfta armen.
Jag tänker inte skriva nån lapp. Du får klara dig.
Jag måste gå, gubben.
Värm en schnitzel eller hamburgare. Hej då, gubben.
[ARABISKA] [Är allt bra?]
[-Hur är det?] [-Som vanligt.]
[Har du ringt hem?]
[-Hur mår Nadia?] [-Det var länge sen hon mådde så bra.]
[Bra, jag är glad att kunna hjälpa till.]
[Du vet att jag finns här, vad du än behöver.]
[Tack.]
[-Du ljög inte om Abu Ahmad.] [-Jag sa ju det.]
[Du har chans att avsluta det här. Var är han? Vem inhyser honom?]
[-Jag vet inte.] [-Vem vet det?]
[-Fråga hans bror som ni dödade.] [-Okej, du är fri att gå.]
[Vad menar du?]
[-Gå och fira Nadias behandling nu.] [-Vänta lite.]
[-Stopp ett tag.] [-Kom du att tänka på nåt?]
-Han vet ingenting. [-Låt mig stanna över helgen.]
[-Tyvärr har jag ingen nytta av dig.] [-Om bara...]
[Du får fem minuter. Tänk efter.]
Har de spårning på honom?
-Har enhet 8200 spårat honom? -Ja.
Säg åt dem att ha hög beredskap. Se till att de håller den, okej?
Skydda ansiktet. Upp med garden.
Upp med armarna! Skydda ansiktet.
Skydda ansiktet.
Upp med armarna.
-Håll uppe garden. -Kom igen nu!
-Vad är det med dig? -Upp med armarna.
-Vad är det med dig?! -Kom igen, din jävel!
Det är nånting fel med dig. Kom igen, håll upp. Skydda ansiktet.
Upp med armarna!
-Kom igen, upp med armarna. -Här.
-Skit på dig, idiot! -Nej, skit på dig.
Gå hem, dumskalle.
-Vad glor du på? -Boaz, gå hem.
Varför? Är det för farligt för mig?
Gå hem!
Kom igen, vi går en rond.
Du har pimplat för mycket vin och blivit tjock.
Vi går en rond, sa jag!
Ska du skvallra för Moreno?
Och göra upp planer bakom min rygg och sparka mig från teamet?
Den jäveln vill få bort mig!
Boaz, just nu är du en risk för dig själv och för teamet.
Gå hem och vila.
Kom igen, vi går en sista rond!
Du skulle vara död nu om det inte vore för mig, din nolla!
-Jaså? -Ta på dig boxhandskarna.
Kom igen!
Banka skiten ur honom.
-Ni två kan suga min kuk. -Han kommer att banka skiten ur dig.
Upp med armarna!
Upp med armarna! Skydda ansiktet.
Kom igen, upp med armarna.
Är du okej, Boaz?
Bort! Rör mig inte!
Du vet ingenting. Det är mitt team.
Jag är en maskin. Du kanske inte behöver mig, men de gör det.
Din jävel!
Vad är det med honom?
TULKARM
[-Pappa!] [-Herregud, se på min fina dotter.]
[Hon är så söt!]
[-Hur är det?] [-Bra.]
[Tack.]
[Jag är så glad att du är här. Jag har förberett duschen åt dig.]
[Nadia, jag vill prata med pappa lite.]
[-Hon verkar må bättre, eller hur?] [-Ja, men hon är rädd.]
[Alla säger att Nadia fick behandlingen för att du samarbetade med judarna.]
[-Dumheter.] [-Det lär inte sluta väl.]
[Oroa dig inte. Jag tar hand om det.]
[-Okej, men gå inte ut.] [-Annars tror de att jag är kollaboratör.]
[Det räcker nu. Jag tar hand om det.]
[Hej, Ali. Välkommen tillbaka.]
[-Allt bra?] [-Ja, tack gode gud.]
[-Vi trodde att judarna hade dödat dig.] [-De är de sista som skulle döda mig.]
[-Det får vi hoppas.] [-Hej då.]
[Frid vare med dig.]
[Vi är glada att du är tillbaka från odjuren.[
[Vi har hört historier om dig.]
[Min far brukade säga att du skulle få bort judarna härifrån.]
[Tur att han slapp bevittna denna skam.]
[Du fick Bashir dödad, och du ska få betala för det. Jag spottar på dig!]
[-Frid vare med dig.] [-Och med dig.]
[Gud hör vår bön.]
[Jag vill träffa Abu Ahmad för att rentvå mitt namn.]
[Jag är inte och kommer aldrig att bli en kollaboratör.]
[Jag lärde upp Pantern. Han kom så långt tack vare mig.]
[Jag har inte glömt det.]
[De skriker "förrädare" på gatan. Vad har jag gjort?]
[Jag har vigt mitt liv åt kampen. För vad? För att bli vanärad mitt på dagen?]
[Lugna dig, Ali.]
[Är jag en förrädare? De skriker "förrädare" på gatan!]
[Huvudsaken är att ta reda på vad judarna vet om attacken, och vara försiktig.]
[De vet om Abu Ahmad, eller i alla fall misstänker de det.]
[-Hur kan det vara?] [-Jag vet inte.]
[Och attacken?]
[De misstänker att nåt stort är på gång, men de har inga ledtrådar.]
[Jag måste få träffa Abu Ahmad.]
[Inte ens chans.]
[Varför inte? Vad har jag gjort för fel?]
[Det vet jag inte.]
[Abu Ahmad måste rentvå mitt namn, annars dödar de mig.]
Moreno.
-Vad händer? -Han börjar bli desperat.
[Jag är inte rädd att dö.]
[Tror inte att döden skrämmer mig. Det gör den inte.]
[Jag är inte rädd att dö,]
[men min dotter kommer att dö utan mig.]
[-Kommer du ihåg Nadia?] [-Det gör jag.]
[Hur är det? Jag hörde att hon mår bättre.]
[Jag ordnar det. Jag ska se vem jag ska tala med för att få stopp på det.]
[Ta hand om dig nu, och oroa dig inte.]
[Tack. Tack.]
[-Tack så mycket.] [-Hej då.]
Bra. Jag är hungrig.
Jag tror inte att Abu Ahmad går med på att träffa honom.
-De misstänker Ali. -Oroa dig inte.
Han missar inte chansen att se mannen som svek honom i ögonen.
[Hans dotter får specialbehandling på Hadassahsjukhuset.]
[Alla hans bankkonton står i hans frus namn.]
[Samarbetar han inte med underrättelsetjänsten?]
[Varför återvände han till stan?]
[Och varför vill han träffa dig?]
[Han samarbetar med judarna, helt klart.]
[Vi får gömma oss i ett annat hus. Man vet aldrig vem som är angivare.]
[Vem tror du att det är?]
[Ali Al-Karmi, så klart. Det är uppenbart.]
[-Hur gammal är du, Walid?] [-20.]
[Bra.]
[När jag var 16 arbetade jag för Ali.]
[Ali var som en far för mig.]
[Han ordnade allt. Mat och dryck, husrum och allt annat.]
[En gång gjorde jag ett misstag.]
[Israelerna var efter mig så jag sprang för att gömma mig.]
[När han öppnade dörren]
[borde han bara ha skickat i väg mig.]
[Men han välkomnade mig med ett leende.]
[Han gav mig 50 shekel och släppte ut mig genom bakdörren.]
[Militären kom dit och slog Ali,]
[förnedrade honom framför familjen och förstörde hans hem,]
[men Ali sa inte ett ord.]
[Inte ett ord, för min skull.]
[Jag vill träffa honom.]
[Okej. Oroa dig inte.]
Naor: Det känns knäppt att skriva det, men jag saknar dig.
Kom här.
Du valde den sportiga eleganta stilen. Du är en imponerande kille.
Samma kläder som du haft på dig hela dagen?
Är en blombukett för mycket?
Varför då? Gillar inte Gali att få blommor?
-Jo, men det ser lite... -Det var ett tag sen du gav henne det.
Som om du vore expert. Din sista relation varade 48 timmar, med en efterlyst.
Tillräckligt för att inte ge mig in i det. Var lite finkänslig mot Shirin
och be om ursäkt för att du bara gick.
Okej då. Du kan vara lugn.
Bara lugn.
-Snäll och finkänslig. -Som du.
[Min älskling...]
[Förlåt för i går kväll.]
NABLUS
[Hej. De här är till dig.]
[Nej, tack.]
[-Jag vill be om ursäkt.] [-Jag är inte intresserad.]
[Ge mig bara två minuter av din tid.]
[-Du är envis.] [-Inte alltid.]
[-Varför just nu?] [-Du får mig att bete mig så, antar jag.]
[Ursäkta mig...]
[Ta de här till pediatriken.]
[Jag ska inte hindra dig,]
[ifall din systers tak är översvämmat eller nåt annat.]
[Förlåt, jag ville stanna, men jag var tvungen att gå.]
[-Så du gick inte på min lögn?] [-Inte alls.]
[Jag är en usel lögnare.]
[Mamma sa att om hon ser mig prata med en främmande man på jobbet...]
[Jag tror inte att du bryr dig om vad din mamma säger.]
[Jag bryr mig bara om vad min mamma säger.]
[Så du är en snäll flicka?]
[Märks inte det?]
[Jag la märke till det nu.]
[Det bör alltid finnas en person i ens liv]
[som man vet att man borde lyssna på]
[för att de vill ens bästa.]
[Vet du vad?]
[Jag har en nära släkting som är ung]
[och ser mig som sin storebror. Jag är den enda som lyssnar på honom.]
[Hans älskade dog i en bilolycka förra veckan.]
[Han är så olycklig...]
[...och jag kan inte hjälpa honom. Jag vet inte hur jag ska göra.]
[Kanske din mamma kan göra nåt?]
[Visst, jag kan fråga henne.]
[Det var fint av dig att komma förbi, men jag måste återgå till arbetet.]
[Javisst.]
[Så allt är bra? Jag har ändrat mig och du förlåter mig.]
[Kanske det.]
[Jag ska tänka på saken.]
[Hej då.]
-Hallå? -Hej, hunken.
[-Hej, snygging.] -Hur går det med doktorn?
Gjorde blommorna susen? Är hon kär?
[Jag tror inte det.]
-Och du? Är du kär? [-I vem?]
I doktorn, mikrob! Jag vet att du är tänd på henne.
[-Varför tror du det?] -Jag vet.
Jag såg hur du fixade dig inför dejten. Aldrig sett dig så uppklädd.
Skojar bara. Du måste komma hit.
Det gäller vår vän i Hamas.
Vi släppte honom. Det kan hända saker. Kom bara.
[Jag kommer.]
Här.
-Ge mig en bit. -Varför tog du ingen till dig?
Jag trodde inte att jag ville ha. Kom igen!
Tack.
Jag tänker berätta för Doron.
Vad då?
-Du överraskade mig. -Vi har pratat om det hundratals gånger.
-Vad tänker du säga? -Sanningen.
-Och säga vad då? -Att jag inte älskar honom längre.
Vad tänker du säga om mig?
Att jag vill leva med dig.
-Har du ångrat dig? -Nej.
Varför såg du så panikslagen ut?
Han har precis återvänt till enheten.
Du ville berätta så vi slapp smyga.
Ja, men det är inte så enkelt.
Så du vill inte att jag berättar?
Vänta lite.
Sluta.
-Kom igen, Gali. -Sluta. Sluta!
Gali, Gali...
-För fan... Ni är båda idioter. -Gali...
Jag tänker säga till Doron att jag lämnar honom.
Men oroa dig inte, jag kommer inte säga ett ord om oss.
-Gali, vänta lite. -Fan ta dig!
[-Vem är det?] [-Okänt nummer.]
[-Ge mig den.] [-Du borde nog inte svara.]
[-Hallå?] [-Ute på gården om två timmar.]
[På gården?]
[Det var han.]
[Abu Ahmad?]
[Sa de att det var han?]
[Hur kan du veta att det inte är en fälla?]
[Schejken lovade att ta hand om det.]
[Men om de misstänker att du pratat med judarna...]
[Oroa dig inte. Ingen skulle skada en ledare i min position.]
-Vad är det? -Min parfym.
-Nej, det där. -Ali Karmis avlyssning.
[-På gården om två timmar.] -"På gården om två timmar", sa han.
-Vad sa han? -Just det.
Det är Abu Ahmad. Vem annars skulle Karmi göra nåt sånt för?
Ta hit hela teamet. Steve, Avihai, Naor, Boaz. Allihop!
Var är Doron?
Få hit dem, allihop. På en gång!
Doron, det är dags. Du tar befälet på fältet.
-Varför ska Boaz med? -Jag behöver alla.
Vi pratade om det.
Och jag höll inte med, förutom då Boaz blev utesluten.
-I dag är han tillbaka. -Nej.
Bestäm om du ska sitta barnvakt åt din svåger eller om han är agent här.
-Han är både och. -Bra.
Då kan ni dra båda två. Gå och plocka druvor på vingården.
Moreno!
Som befäl vill jag att han håller utkik.
Visst. Du är befäl. Det är du som bestämmer.
Vad är det?
Är allt bra?
-Du ska ut på uppdrag. -Lysande.
-Vad är planen? -Hämta andan först.
-Bossen! -Har du tagit en tupplur?
Mitt på dagen.
Vi tänker ta Abu Ahmad. Ali Karmi är på väg dit nu.
-Är du fokuserad? -Absolut.
-Du ska hålla utkik. -Driver du med mig, eller?
-Jag ställde dig en fråga. Är du det? -Ja! Ja.
-Följ mig och lyssna bara på mig. -Vad sa du?
Jag skojar bara.
-Jag går och klär mig. -Gör det.
Då gör jag det.
-Boaz? -Vad är det?
Ingenting. Klä om nu.
Nurit, den där hijaben framhäver verkligen...
-...dina ögon. -Sluta flörta. "Framhäver dina ögon."
-Som om du hade nån chans. -När tittade nån sist på dig, trollet?
"När tittade nån sist..." Jag är ingen fjolla som du.
Det är inget fel med det. Du är en snygg kille.
Men allvarligt, Boozi,
runka inte av killar med skotthanden, då gör du dig bara illa.
-Boozi, har du svalt tungan? -Nej, han stoppade den bara i röven.
Håll käften med er, allihop!
Doron, 35:e assistansstyrkan dröjer. Ni får gå in själva.
Ali Karmi är 15 minuter från målet.
Ni vet alla vad ni ska göra, eller hur?
Alla tar position som planerat. Förstått?
Boaz, är du med mig?
-Är du det? -Jag är med.
Vi tar Abu Ahmad och kör tillbaka.
[Frid vare med er.]
[-Vart tar ni mig?] [-Det får du snart se.]
[Jag frågade vart ni tar mig.]
[Du kan åka hem igen om du vill, men du bad om det här mötet.]
[-Frid vare med dig.] [-Frid vare med dig, Abu Ahmad.]
[-Du ser piggare ut.] [-Tack gode gud.]
[-Nåt att dricka?] [-Nej, tack. Tack att du ville träffa mig.]
[-Vi är en familj, Ali.] [-Jag känner precis detsamma.]
[Hur var det i fängelset?]
[Inga problem. Det var inte första och sista gången.]
[Jag bryr mig inte om judarna, bara om mitt eget folk.]
[-Folk på gatan spottar på mig.] [-Varför då? Vad har hänt?]
[Judarna försöker övertyga folk att jag samarbetar,]
[och som du vet är det lätt att föra de unga bakom ljuset.]
[De går i judarnas fälla.]
[Ali, det är inte bara de unga. Din dotter får dyra behandlingar.]
[Det är inte första gången hon opereras. Ska de sätta dit mig för det?]
[Jag sa varken nåt om attacken eller om dig eller nåt annat.]
[Jag ledde dem till platser de inte kan nå. Tror du att jag är en förrädare?]
[Jag har varit rak hela mitt liv, Abu Ahmad.]
[Jag skulle aldrig sälja mig till de där svinen!]
[Jag förstår. Lugna dig.]
[Säg bara till mig vad du sa till dem.]
[Jag sa ingenting. Jag sa inget om de tomma lägenheterna i Nablus,]
[inget om vapenleveransen som de tog tre fjärdedelar av.]
[Vad skulle jag ha sagt? Varför skulle jag gjort det?]
[Jag sa inget om dig eller om nån annan.]
[Inget som gav dem några ledtrådar.]
[Jag har alltid varit rak,]
[och nu kallar folk mig tjuv och...]
[...förrädare! De anklagar mig för förräderi, Abu Ahmad!]
[Lugna ner dig, Ali. Jag uppskattar din ärlighet.]
[-Oroa dig inte.] [-Tack, Abu Ahmad.]
[Om jag inte hade träffat dig... Du måste rentvå mitt namn, Abu Ahmad.]
[-Jag tackar dig så mycket.] [-Du kan vara lugn.]
[Inget ska få hindra våra planer för den stora attacken.]
[Så klart. Så klart.]
[-Gud är med dig.] [-Tack, Abu Ahmad.]
[-Kan jag få en cigarett?] [-Javisst.]
Ashraf, har du sett några som flytt?
Ashraf?
Boaz?
Boaz!