‏ואליד, מה קרה?
‏מה קרה?
‏סע.
‏סדרה מקורית של NETFLIX
‏מה קרה?
‏קטסטרופה. ‏קטסטרופה.
‏מה עם עביר? ‏-לא יודע, היא נפצעה.
‏היא חיה?
‏אני לא יודע. אני לא בטוח. ‏-אתה היית שם, לא ראית מה קרה?
‏לא יודע, ראיתי אותה שרועה ‏על הכביש, לא יודע אם היא חיה.
‏מה עם השיח'?
‏הוא נפל שהיד.
‏אלוהים ירחם עליו.
‏תן לי לחשוב.
‏לחשוב? ‏עכשיו אתה רוצה לחשוב?
‏היית צריך לחשוב לפני שהורית לי לפוצץ אותו ‏ל-100 חתיכות, אז היית צריך לחשוב.
‏מה קרה לך? ‏אתה לא יודע עם מי אתה מדבר?
‏לא, אני בטוח טוב מאוד ‏עם מי אני מדבר.
‏אבל אתה, כל מה שחשוב לך ‏זו נקמה. ההחלטות שלך כמו חרא!
‏ואליד. שכחת שאני טיפלתי בך ‏וגידלתי אותך בידיים שלי?
‏בגללך השיח' מת ‏ואלוהים יודע מה קרה לעביר.
‏אם לא היית מביא את בת הדודה השרמוטה שלך, ‏כל זה לא היה קורה.
‏אל תדבר עליה ככה. ‏אל תדבר עליה ככה.
‏תחשוב טוב,
‏היהודים ידעו שהוא ממולכד, ‏איך הם ידעו?
‏לא. עכשיו נוח לך ‏לזרוק עליה את כל האשמה, אה?
‏אז על מי לזרוק, עליך? ‏איך הם ידעו?
‏אין מצב שהיא הייתה מספרת.
‏אל תתבכיין כמו ילד קטן!
‏או שתהיה לוחם ‏או שתהיה ילד.
‏לך תביא אותה לכאן.
‏את עושה טעות גדולה.
‏היא הבת שלי.
‏באיזה מצב תהיי, תלכי לבית החולים הישראלי ‏ותסכימי לקבל את הטיפול שהם ייתנו?
‏אני אומרת לך, הבת שלי שם. ‏נראה לך שאכפת לי באיזה מצב אהיה?
‏מה יגידו עלייך?
‏בוגדת.
‏משתפת פעולה איתם ‏כדי שהבת שלך תזכה לטיפול.
‏שכחת את עלי כרמי?
‏עלי כרמי עשה את מה שעשה ‏למען הבת שלו. בעיניי הוא גיבור.
‏אני חושבת שהוא ידע ‏שהוא הולך לשלם את המחיר.
‏המשפחה שלנו מעולם ‏לא שיתפה פעולה עם הישראלים,
‏ואת חלק מהמשפחה הזאת.
‏תטפלי בבת שלך ‏בבית חולים פלסטיני.
‏די כבר! אני אקח את הילדים ‏ואסתלק מהעיר הזאת.
‏תשמרי על אחמד.
‏תגידי לו, אמא הלכה ‏להביא את עביר
‏והיא תבוא לקחת אותך.
‏מה יש, חביבי? ‏-שיחה עבור נסרין.
‏תודה.
‏הלו? ‏-היי, אמא.
‏כן, בני יקירי.
‏מה עם עביר?
‏היא חיה?
‏בני יקירי, ‏כן, עביר חיה,
‏אבל היא נפצעה בעין.
‏השבח לאל.
‏נסרין לידך? ‏תני לי לדבר איתה.
‏כן, נסרין כאן, אבל...
‏היא לא תוכל לדבר.
‏מה זאת אומרת, לא תוכל לדבר? ‏תני לי לדבר איתה.
‏תדברי איתו. ‏תדברי איתו.
‏חכה רגע, היא לא במצב ‏שתוכל לדבר עכשיו.
‏חכה על הקו.
‏אל תנתק, חביבי, ‏חכה כאן.
‏תדברי איתו, ‏אני אומרת לך.
‏הוא בעלך, אבי ילדייך.
‏את והילדים חשובים לו ‏יותר מכל דבר אחר.
‏בשביל אבו אחמד, את והילדים זה ‏הנשמה שלו והאוויר שהוא נושם.
‏את אומרת לי "ילדים"?
‏את שומעת את עצמך?
‏את חושבת שהמלחמה הזאת ‏לרוחנו, שאנחנו רוצים אותה?
‏לא רק את סובלת כאן. ‏-די כבר, מספיק!
‏מספיק להשתמש בסבל שלי ‏כתירוץ להתנהגות של הבן שלך.
‏בין שתגידי כן ובין שתגידי לא, בעיני ‏אנשים, את אלמנתו של הפנתר.
‏הלוואי שבאמת הייתי ‏אלמנתו של הפנתר.
‏כן, לב שלי, ‏בני יקירי.
‏נסרין...
‏הלכה לעביר ‏בבית החולים הישראלי.
‏מה, חביבי, ‏אתה צריך עזרה?
‏בוא בבקשה, ‏אני אעזור לך.
‏בבקשה, ‏הבת שלי בבית החולים.
‏סליחה, חבר'ה, הבת שלי ‏בבית החולים, מצב חירום.
‏בבקשה, בבקשה.
‏אפשר, בבקשה? ‏-בבקשה.
‏בוקר טוב. ‏-תעודת זהות בבקשה.
‏כן.
‏תורידי את המשקפיים.
‏בואי איתי בבקשה. ‏-מה הבעיה?
‏יאללה, בואי, בואי.
‏תסלחי לי.
‏למה את לוקחת...
‏תתפשטי.
‏למה? ‏-תתפשטי!
‏הבת שלי בבית חולים. ‏היא לבד.
‏הבת שלי בבית ה... ‏-תשתקי.
‏עוד, עוד, הנעליים.
‏נעליים, נעליים.
‏עוד, תתפשטי, מהר!
‏אני אומרת לך שהבת שלי בבית החולים, ‏לבד, היא בת 8.
‏מהר.
‏תתפשטי.
‏החיג'אב.
‏תורידי את הראש.
‏צאי החוצה בבקשה.
‏תצאי החוצה, ‏חתיכת מטומטמת.
‏סליחה על ההתנהגות ‏המביכה הזאת.
‏אין בעיה.
‏תתלבשי, אני אחכה לך בחוץ, ‏אני אקח אותך.
‏גיהינום, כוס אמק.
‏אני באמת מצטער ‏על ההתנהגות שלה.
‏לא הייתה לזה ‏שום הצדקה.
‏שום דבר לא משנה לי עכשיו. ‏איפה עביר?
‏אתה יודע איפה היא?
‏היא בהדסה עין כרם.
‏היא נפצעה בעינה ‏וחייבת לעבור ניתוח.
‏מה מידת הסכנה? ‏היא רואה?
‏מה שלומה?
‏אנחנו צריכים להמתין ‏עד לאחר הניתוח.
‏אני רוצה להעביר אותה לכאן, ‏לרמאללה.
‏שתעשה את הניתוח עכשיו.
‏חכי, תדברי קודם עם הרופא ‏ואז תחליטי מה את רוצה.
‏כבר החלטתי. אני רוצה ‏לקחת אותה לרמאללה, בבקשה.
‏נסרין, זה הרופא שמטפל בעביר, פרופסור שליט.
‏נעים להכיר אותך, פרופסור. ‏-נעים גם לי.
‏אני רוצה לספר לך שעביר ילדה קטנה ומקסימה. ‏-תודה.
‏איך היא? ‏-היה לה המון מזל.
‏היא בהכרה, ‏אבל עין שמאל שלה עדיין בסכנה.
‏אם לא ננתח עכשיו, ‏היא עלולה לאבד את הראייה
‏ואולי אפילו ‏את העין עצמה.
‏אל תדאגי, פרופ' שליט
‏הוא המומחה ‏מספר אחת בארץ בפגיעות בעיניים,
‏ואחד המומחים ‏הגדולים ביותר בעולם.
‏ביצעתי מאות ניתוחים כאלה.
‏לא, בבקשה, ‏תעבירו אותה לרמאללה.
‏יש לנו מספיק רופאים טובים.
‏אני בטוח, אבל אין ברמאללה ‏את הציוד שיש לנו כאן.
‏אין אצלכם פרופסור שליט.
‏לא, אני לא יכולה. ‏אני לא יכולה.
‏תאמיני לי, ‏אני מבין את הפחד שלך,
‏אבל עכשיו את צריכה לחשוב ‏רק על מה שטוב לבת שלך,
‏לא על שום דבר אחר.
‏אני לא יכולה.
‏נסרין, אני אשמור על עביר ‏ואדאג לה כאילו הייתה הבת שלי.
‏ייקח לכן זמן להגיע לרמאללה ‏וכל דקה חשובה כדי להציל את העין.
‏אני מצטער, אני חייב ללכת.
‏תודיעי לי מה החלטתך.
‏להביא לך מים?
‏אה, להביא לך מים?
‏תקשיבי,
‏הימים הכי טובים ‏בשנה בשבילי,
‏כשאני לוקח ‏את חמשת ילדיי למדבר.
‏בלי טלפונים, ‏בלי אימיילים, בלי בטיח.
‏אנחנו לנים באזור ‏ומטיילים בו.
‏פעם אחת, באמצע הטיול
‏בני הקטן נדב ‏הוכש על ידי נחש צפע.
‏נכנסתי לאטרף,
‏עשיתי את כל ‏הטעויות האפשריות,
‏דברים שראיתי בסרטים,
‏בטלוויזיה.
‏בקיצור, הגענו ברגע האחרון ‏לבית החולים.
‏הילד היה מת ‏יותר מאשר חי.
‏אבל היה שם רופא מצוין, ‏הכי טוב שיכול להיות באותו הרגע.
‏הוא הציל את הילד.
‏הרופא היה ערבי.
‏אני מצאתי לך ‏את הרופא הכי טוב אצלנו.
‏אני רוצה ‏לראות אותה עכשיו.
‏אמא. ‏-מה, בת שלי?
‏את נשארת איתי?
‏כמובן, בת שלי. ‏אני לא אזוז ממקומי.
‏מה יעשו לי?
‏הם יעשו לך ‏ניתוח קטן.
‏את לא תרגישי כלום, ‏כי את תהיי מורדמת.
‏אל תפחדי, הבאתי לך ‏את הרופא הכי טוב בעולם.
‏אני לא פוחדת. ‏-אני יודעת. את גיבורה.
‏אנחנו בישראל, אמא?
‏כן, בת שלי.
‏הרופא שטיפל בי אמר לי ‏שהוא יטפל בעין שלי
‏והוא נתן לי ממתק.
‏כולם כאן יהודים, ‏נכון אמא?
‏אני חושבת שאת עייפה, ‏בת שלי,
‏את צריכה לנוח, נכון? ‏-כן.
‏עכשיו תישני. ‏-בסדר.
‏יאללה, תעצמי את עינייך.
‏"לוני לוני, ילדה קטנה
‏בואי נירדם על המחצלת
‏לוני בחושך
‏עד שהענן יעבור...
‏איבד את כל השכנים..."
‏שלום עליכם. ‏מה קרה לך?
‏בבקשה, בוא איתי. ‏בוא למסגד, בוא.
‏תודה.
‏בשם אללה הרחמן והרחום.
‏אני מביע את כוונתי להיטהר ‏לתפילה. אללה אכבר.