Doron? Boaz...
-Den jäveln... Boaz! -Jag avlivar dem!
Doron, vad ska jag göra? Vad ska jag göra?
Håll käften. Släpp honom!
-Doron! -Stick!
[ARABISKA] [Schejken!]
Nej, Doron!
[Vad händer, Walid?]
[Vad händer?]
[Kör!]
Hur gick det?
Abir?
Abir?!
Doron!
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Två explosioner i Wadi Zaitoon. -Visa mig ett flygfoto.
Det här togs för sex minuter sen.
Boaz är död.
-Ja, Moreno? -Vi har identifierat honom. Boaz är död.
-Var är Doron Kabilio? -Vi hittar honom snart. Boaz är död.
-Jag ställde en fråga. -Jag vet inte, Gideon.
Herr försvarsminister, tack! Leta upp honom och kom hit med honom!
-Det vore bäst... -Om du inte var född!
Då hade vi haft ett riktigt befäl och undvikit den här katastrofen!
Leta upp honom!
Skicka nån för att hämta Boaz kvarlevor och lämna inte kvar nåt i området.
Och leta upp Kabilio. Skicka helikopter och drönare.
Vi måste ta honom innan han blir tillfångatagen.
Al Jazeera har rapporterat, men de förstår inte exakt vad som hänt.
Det finns en rapport om en liten flicka med bombbälte.
En flicka med bombbälte? De är djur.
-Det var vi. -Vad menar du?
Vi satte på henne bältet.
Men hon lever, tack och lov.
Hörde du? Flyg flickan till Hadassah- sjukhuset och leta upp den jäveln!
Han har tappat greppet.
Om han gör en Baruch Goldstein är vi körda.
[Vad hände?]
[Katastrof. Katastrof.]
[-Och Abir?] [-Jag tror att hon blev skadad.]
[-Lever hon?] [-Jag vet inte!]
[-Du var där. Såg du inte?] [-Bara att hon låg på marken!]
[-Och schejken?] [-Han dog som shahid.]
[Må Gud förbarma sig över honom. Låt mig tänka.]
[Tänka? Nu vill du tänka?!]
[Det skulle du gjort innan du sa till mig att spränga honom!]
[-Vet du vem du pratar med?] [-Ja, det vet jag mycket väl!]
[Du bryr dig bara om hämnd. Du tar usla beslut!]
[Walid! Har du glömt att jag uppfostrade dig?]
[Schejken är död på grund av dig, och kanske Abir.]
[Det här är din jävla kusins fel!]
[-Säg inte så om henne!] [-Tänk själv!]
[Hur kände judarna till bomben?]
[Det är lätt för dig att skylla på henne.]
[-Vem annars? Hur visste de det?] [-Hon skulle inte avslöja det.]
[Sluta gnälla som en barnunge.]
[Du är antingen en soldat eller ett barn.]
[Hämta hit henne.]
[Du begår ett stort misstag.]
[Hon är min dotter.]
[Vad ska folk tro om hon ligger på ett israeliskt sjukhus?]
[Min dotter är där. Det kvittar vad folk tycker!]
[Vet du vad de säger? Att du är en förrädare.]
[Att du har samarbetat med Israel. Har du glömt Ali Karmi?]
[Han gjorde det för sin dotter. Han är en hjälte.]
[Han visste nog vad det skulle kosta.]
[Vår släkt har aldrig samarbetat med israelerna, och du tillhör släkten.]
[Lägg in henne på ett palestinskt sjukhus.]
[Jag tar barnen och lämnar staden. Håll ett öga på Ahmad åt mig.]
[Säg att jag hämtar Abir och att jag kommer tillbaka och hämtar honom.]
[-Vad är det?] [-Ett samtal till Nassrin.]
[-Hallå?] [-Hej, mamma.]
[-Hej, kära son.] [-Hur är det med Abir?]
[-Lever hon?] [-Ja, hon lever.]
[Men hennes öga är skadat.]
[Gudskelov.]
[-Är Nassrin där? Ge henne telefonen.] [-Nassrin är här, men...]
[Hon kan inte prata.]
[Vad menar du? Låt mig prata med henne.]
[Prata med honom!]
[Vänta, hon är för skärrad för att prata nu. Bli kvar på tråden.]
[Lägg inte på. Vänta här.]
[Prata med honom, säger jag. Han är din man, far till dina barn.]
[Du och barnen betyder allt för honom. Du är luften som Abu Ahmad andas.]
[Pratar du med mig om barnen? Hör du själv vad du säger?]
[Tror du att vi är för det här kriget? Att vi vill ha det?]
[-Du är inte den enda som lider.] [-Nu räcker det.]
[Sluta använda min vånda som en ursäkt för din sons handlingar.]
[Oavsett vad du tycker ser folk dig som Panterns änka.]
[Jag önskar att jag var Panterns änka.]
[Min kära son!]
[Nassrin...har gått för att besöka Abir på det israeliska sjukhuset.]
[Behöver du hjälp? Jag ska hjälpa dig.]
Det är jag, Gali.
Rabbinen vill prata med dig.
Inte nu.
Får jag komma in?
-Kom igen, öppna dörren. -Nej.
Okej, jag är här om du behöver mig.
Tack.
Det här är hans första hanukka på dagis.
Här är han klädd som clown i pyjamas.
[Snälla, min dotter är på sjukhuset.]
[Det är en nödsituation. Min dotter är på sjukhuset. - Går det bra?]
-Good morning. -Legitimation, tack.
[Av med solglasögonen.]
-Följ med mig, tack. -Vad är problemet?
Ursäkta mig...
Varför tog ni...?
[-Klä av dig.] -Varför?
[Klä av dig.]
Min dotter är på sjukhuset. Hon är ensam.
[-Min dotter...] [-Tyst!]
[Kom igen, av med skorna. Shoes, shoes!]
[Klä av dig, skynda på!]
[-Min dotter är ensam. Hon är åtta.] [-Skynda på.]
[Klä av dig.]
[Hijaben.]
[Böj på huvudet.]
Ut härifrån, tack.
Ut härifrån. Idiot!
[-Ursäkta hennes nedsättande beteende.] [-Det är okej.]
[Jag väntar utanför. Jag ska köra er dit.]
-Du förtjänar en Oscar! -Ingen orsak, Gabi.
[Fan, vad det är varmt.]
[Jag ber verkligen om ursäkt för hennes beteende. Det var inte nödvändigt.]
[Jag bryr mig inte om det. Var är Abir? Vet du var hon är?]
[Hon är på Hadassah-sjukhuset.]
[Hon har skadat ett öga och måste opereras.]
[Hur illa är det? Kan hon se? Hur mår hon?]
[Det får vi veta efter operationen.]
[Jag vill flytta henne till Ramallah, så att hon blir opererad här.]
[Prata först med läkaren och bestäm sen.]
[Jag har redan bestämt mig. Jag vill flytta henne till Ramallah.]
Under mina 22 år har jag aldrig sett nåt sånt här.
-Det är myteri. -Vi var tvungna. De tog Boaz!
Håll käften! Om det inte vore för mig hade du fortfarande stulit bilradior.
Är det här tacken? Att undergräva min auktoritet?
Att splittra min enhet?
I ett välutvecklat land hade ni avrättats, så var glada att vi har ett skitland!
Om vi räddat Boaz hade du inte sagt så.
Men det gjorde ni inte, så håll käften, allihop!
-Det var inget etiskt misstag, menar jag. -Avihai, kompis, gör mig en tjänst...
-Åker vi i fängelse nu? -Det vet jag efter utredningen.
-Och teamet? -Teamet? Ja du, teamet...
Sluta nu, Moreno. Vi fattar.
Kom. - Vi ses.
Om jag fick göra om det hade jag gjort precis likadant.
Sätt dig.
-Jag tror han knullar Nurit. -Var det allt du uppfattade?
-Det och nåt om myteri. -Idiot.
-Vad ska du göra nu? -Jag vet inte.
Kanske åka till öknen. Jag behöver lite tystnad.
-Ja, för du babblar ju hela tiden! -Visst, mindre än du och Boaz.
[-Må Gud förbarma sig över hans själ.] -Stackars jävel.
-Han knullade som en kanin. -Ja.
-De som får ligga mest dör jämt unga. -Du kommer att leva för alltid.
Lita på det! Hur som helst...
-Skulle du verkligen göra om det? -Javisst.
Skulle du?
Jag ångrar bara att jag inte stötte på Nurit.
Glöm det, hon hade nobbat dig direkt.
Gör aldrig så där mot mig igen!
-Kastar du inte ut mig? -Nej, du hade inget val.
-Hade de andra det? -Glöm dem, de är borta.
Du fortsätter som underrättelseofficer.
Du bestämmer själv om du vill följa med på uppdrag eller bli kvar med mig.
-Du ska hjälpa oss bilda ett nytt team. -"Oss"?
-Naor och mig. Han blir befäl. -Och om Doron återvänder?
Han har inget kvar här i Israel, bara en rättegång och fängelse.
Vad säger du?
Tyvärr, jag kan inte svara.
Vad är det?
-Du kan inte bara behålla mig. -Jo.
-Men jag vill inte. -Nurit, tänk efter.
Du är den enda som får en andra chans. Ta den.
Vem hade anat att jag kunde säga nej?
-Hej. -Tack för att ni tar emot oss direkt.
Det här är Nassrin, Abirs mor. [- Professor Shalit behandlar Abir.]
-Trevligt att träffas. -Detsamma. Abir är en charmig flicka.
-Tack. Hur mår hon? -Hon hade tur, men ett öga är skadat.
Om vi inte opererar snart kan hon förlora synen och kanske själva ögat.
[Oroa er inte. Professor Shalit är en av världens främsta ögonexperter.]
-Jag har gjort hundratals operationer. -Nej, flytta henne till Ramallah.
-Vi har bra läkare. -Ja, men ni har inte vår utrustning.
[-Eller professor Shalit.] -Nej, jag kan inte.
Jag förstår er rädsla, men ni måste tänka på er dotter.
-Inte på nåt annat. -Nej, jag kan inte.
Jag ska ta hand om Abir som om hon vore min egen dotter.
Att flytta henne tar tid, och det är bråttom om vi ska rädda ögat.
Nu måste jag gå. Meddela mig vad ni bestämmer er för.
[Vill ni ha lite vatten?]
Kan hon få lite vatten, tack.
Tack.
[Lyssna nu.]
[För mig är den bästa tiden på året när jag tar med mina barn till öknen.]
[Inga telefoner eller mejl - ingenting.]
[Vi sover där ute och går på vandringar.]
[Under en vandring blev min yngste son Nadav biten av en giftorm.]
[Jag fick panik och begick alla tänkbara misstag]
[när jag provade saker som jag sett på film eller tv.]
[Vi hann precis till sjukhuset. Pojken var mer död än levande.]
[Men den bäste tänkbara läkaren var i tjänst just då,]
[och han räddade pojken.]
[Det var en arabisk läkare.]
[Jag ordnade vår bäste läkare åt er.]
[Jag vill träffa henne nu.]
[-Mamma.] [-Ja, mitt barn.]
[-Stannar du kvar hos mig?] [-Det är klart. Jag lämnar dig inte.]
[-Vad kommer de att göra med mig?] [-Bara en liten operation.]
[Du får sova och känner ingenting.]
[Var inte rädd. Jag har ordnat den bäste läkaren i världen.]
[-Jag är inte rädd.] [-Jag vet. Du är så modig.]
[-Är vi i Israel, mamma?] [-Ja.]
[Doktorn sa att han skulle ta hand om mitt öga och gav mig lite godis.]
[Alla här är väl judar, mamma?]
[Jag tror att du är trött och borde vila. Eller hur?]
[-Sov lite.] [-Okej.]
[Slut ögonen.]
[Somna in, mitt lilla barn]
[Låt oss somna på mattan]
[Sova i mörkret]
[Tills molnen driver förbi]
[Och skymmer alla grannar]
[Frid vare med dig. Vad har du råkat ut för?]
[Följ med mig. Vi går till moskén.]
[Tack.]
[I Gud den barmhärtiges namn renar jag mig härmed inför bönen.]
Han är här.
-Har du nåt att säga? -De är ett gäng klantarslen.
Jag avskedade dem och behöll bara Naor som befälhavare.
Vi bildar ett nytt team.
Jag ska fatta mig kort.
Den här enheten, det här fiaskot, är slut.
-Det sa jag ju. -Nej, du vill börja om från början.
-Ja, Naor var inte inblandad. -Du lyssnar inte.
På grund av dina män hamnade vi nästan i krig.
Schejkens död har skadat mitt rykte. För att inte tala om Boaz och flickan!
Förlåt, men jag måste avsätta dig och upplösa enheten.
Va?
Avskedar du mig?
Det kan du inte göra.
Tänk dig noga för innan du gör det här.
På grund av mitt smutsgöra har du nått hit.
Du har tacklat av.
Till och med dina förbrytare hemlighåller saker för dig.
Förr i tiden hade du avgått utan att jag tvingades sparka ut dig.
-Jag har aldrig blivit avsatt. -Tycker du att du förtjänar ett pris?
En tapperhetsmedalj?
Oroa dig inte, jag ser till att du får den största pensionen.
Du har ändå gjort några stora saker för vårt land.
Far åt helvete, Gideon.
TILL MICKEY MORENO MED VÅR STÖRSTA UPPSKATTNING
Hallå?
Doron, är det du?
Doron?
Var är du? Är du oskadd?
Är det pappa? Låt mig prata med honom.
-Prata, han lyssnar. -Pappa, var är du?
Pappa? Pappa?
-Ring honom igen. -Det var inte han.