-Hva gjør du her? -Gabi, hva gjør du her?
Jeg har utedag i dag.
Hør her...
-Jeg møtte ham. -Hvem?
Abu Ahmad.
Jeg møtte ham. Jeg er dypt inne i systemet.
De innser ikke hvem jeg er. Jeg kan ta ham nå.
-Jeg kan ta ham, Gabi. -Jeg tar deg med hjem.
[ARABISK] [Vakt!]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
[Du skylder meg en for å møtes så tidlig.]
[-Hva gjør du her?] [-Jeg skylder deg en tjeneste.]
[Til informasjon så er dette den beste tiden på dagen.]
[Vil du ikke avhøre ham her? Ingen vil se ham.]
[Nei, det går bra. Jeg gjør det hos meg.]
[Om to timer vet vi hvem han er og hvor han kommer fra.]
[Jeg sender med deg to bevæpnede vakter.]
[Det er ikke nødvendig. Bare ha ham i håndjern.]
[Hør her.]
[Han hadde disse i lomma.]
[Be fyren din å slutte å snuse omkring hos oss]
[eller så dør han som martyr neste gang.]
[Hvis du visste om det, hvorfor sa du det ikke før jeg kom hit?]
[Jeg visste ikke.]
Gi meg den røde mobiltelefonen.
Vet du at du er gal? Hva driver du med?
Jeg er en telefonsamtale unna å ta Abu Ahmad.
Ikke når forsvarsministeren vil arrestere deg!
Gabi, jeg har gått dypt inn i territoriene denne uka.
-Jeg møtte Abu Ahmad. -Hvordan gjorde du det?
Han rekrutterte meg som selvmordsbomber.
Du har vrangforestillinger.
Å ja? Hvorfor arresterte Abu Mahr meg?
Hvorfor arresterte han meg?
Du var frivillig i en Hamas-operasjon.
Der ser du. Jeg håper at du har den røde telefonen.
-Den er her. -Bra.
Walid Al-Abed ga den til meg.
Han skal ringe og si hvor de plukker meg opp.
-Doron, ingen vil tro på det. -Du tror på det.
Alle vet at Abu Ahmad møter martyrene sine før et angrep.
Hva er planen din? Å sprenge deg selv med ham?
Velkommen til luksussuiten din.
Du kan bestille romservice og ryggmasasje, med hilsen fra Gideon Avital.
Du kan også prøve å rømme, men du vil bli skutt.
-Jeg antar at tips er utelukket? -Hva sier du?
Hva skal jeg si?
Å prøve seg som selvmordsbomber for Hamas, ingen har gått så langt.
Verken enheten vår, Mossad eller noen andre.
Det er verdiløst uten telefonen.
Telefonen er i gode hender, slapp av.
-Gabi, la meg fullføre jobben. -Jeg skal se hva jeg får til.
Slapp av, ta en dusj, bestill filmer.
[Lek med deg selv.]
Vær så god.
[-Taufiq.] [-Abu Halil.]
[Taufiq, min venn.]
[-Hvordan har du det?] [-Pris Gud. Og du?]
[Abu Halil er tilbake fra kulden.]
[Tuller du? Det er 40 grader i Amman nå.]
[Man kan knapt puste der.]
[-Plaget de deg på grensen?] [-Nei, takk Gud, det gikk fint.]
[Jeg skjønner ikke hvorfor de ikke mistenker meg.]
[Takk Gud for det. De jævla jødene skyter dommere også, ikke bare barn.]
[Pris Gud.]
[Pass på denne med ekstra forsiktighet.]
[Tenk nøye etter før du bruker den.]
[Det er best om du ikke bruker det i det hele tatt.]
[Ikke vær redd, Abu Halil. Alt er beregnet.]
[Takk for hjelpen, Abu Halil.]
[-Takk.] [-Med all min kjærlighet, bror.]
[Du minner meg om da jeg var ung,]
[min fine ungdom, før jeg begynte i bransjen.]
[Derfor stoler jeg bare på familie. Jeg stoler ikke på andre, Abu Halil.]
[Apropos familie,]
[lederne i Amman ba meg om å gi deg dette.]
[-Er det alt? Hvor er resten?] [-Det er det de ga meg.]
[Jeg tror at våre venner i Amman glemmer at vi lider her.]
[De har ikke glemt. De vet godt hvor mye du ofrer.]
[Abu Halil.]
[-Vel, vel!] [-Hvordan har du det?]
[Min kjære Walid.]
[-Når kom du tilbake?] [-Akkurat nå.]
[-Hvordan har du hatt det?] [-Bra.]
[Stammer du fortsatt?]
[Som liten sa han ikke et ord.]
[Ikke et eneste ord. Jeg trodde at han var stum.]
[Hva er det?]
[Jeg klarte ikke å finne henne. Jeg skal finne henne.]
Ingen har gått så dypt. Han kan ringe når som helst.
Hva garanterer at Abu Ahmad møter Doron?
Abu Ahmad møter alltid selvmordsbomberne før et angrep.
Han gjorde det til og med da vi nesten hadde ham.
Du er ikke dum, ikke han heller.
Jeg er lei av det spøkelset og oppsetsigheten hans.
Jeg også, men han er innenfor, la oss utnytte det.
-Prøver du å gjøre slutt på meg? -Det gagner alle, deg også.
Jeg risikerer ikke systemet for et sprøtt eventyr.
Bare Doron Kabilio står i fare og han er villig.
Det eneste stedet Doron Kabilio skal til er fengsel.
Etter operasjonen.
Det er ingen operasjon, hører du ikke?
Jeg avslutter oppspillene til denne fyren.
Hva gjør du her?
Du forsvant for meg.
Jeg kan ikke leve uten deg.
Jeg mener det, Gali, jeg blir gal.
[Vel... Holder dette?]
[Skal jeg ordne mer?]
[Dette lå bak døra du skulle bryte opp.]
[Tror du fortsatt ikke at kusina di jobber med jødene?]
[Hun samarbeider.]
[-Vi vet ikke hvem som gjorde det.] [-Det må har vært innbruddstyver.]
[-Kanskje Abu Samara gjorde det.] [-Eller du!]
[-Meg?] [-Ja.]
[-Mistenker du meg?] [-Ja!]
[De har kusina di på sin side, kanskje hele familien din.]
[-Tror du at jeg samarbeider?] [-Ja!]
[Slutt å forsvare henne.]
[-Hva vet du om henne?] [-Alt. Jeg har kjent henne hele livet.]
[Hva om hun hadde kontakt med jødene i Frankrike?]
[Hvordan vet du det?]
[Hvor er hun?]
[Jeg vet ikke. Jeg skal finne henne.]
[Jeg skal snu hver stein. Hun er en skam for familien.]
[Walid, vær en mann og en palestinsk soldat.]
[Renvask deg ved å drepe henne med dine egne hendene.]
[Forstått?]
[Shirin, åpne.]
[-Åpne døra, før jeg sparker den inn.] [-Vent litt.]
[-Vi var i leiligheten din.] [-Og så?]
[-Du etterlot litt av et rot der.] [-De prøvde å drepe meg.]
[Hvorfor trenger du Amir Mahajne?]
[-Hva vil du med meg?] [-Abu Ahmad sendte meg.]
[Er du her for å drepe meg?]
[Da jeg var liten ventet jeg på at du skulle komme fra Paris i feriene]
[og ta meg med til parken.]
[Jeg elsker deg.]
[Før deg visste jeg ikke hva kjærlighet er.]
[Walid, jeg vet ikke hva jeg skal si.]
[Bare si "ja".]
[-"Ja"?] [-Ja.]
[-Til hva?] [-Til å gifte deg med meg.]
[Walid...]
[Du trenger ikke sikkerhetsmyndighetene til å beskytte deg.]
[Jeg skal beskytte deg.]
[-Det er din sjanse til å overleve.] [-Det er ikke en grunn til å gifte seg.]
[Virker som en god grunn for meg. Ingen ville skade min kone.]
[-Hva med Abu Ahmad?] [-Ikke engang han. Ingen.]
[Det holder ikke. Du er bare en gutt for ham.]
[Slutte å kalle meg en gutt!]
[Shirin, stoler du meg?]
[Hva sier du?]
[-Om hva?] [-Om å bli min kone.]
[-Jeg må tenke på det.] [-Greit.]
[-Tenk på det så lenge du trenger.] [-Greit.]
Nassrin, operasjonen gikk perfekt.
Vi må undersøke øyet i et par dager, men vi kan si at Abir vil kunne se.
Takk. Takk, doktor.
-Når kan jeg ta henne med hjem? -Hun må være her i 3-4 dager.
Så lenge?
Vi må se at det ikke er noen infeksjoner, at alt fungerer.
Hvis jeg tar henne til Nablus sykehus kan jeg ta henne med tidligere?
Kanskje om to dager. Hun bør ikke flytte seg så mye før det.
Vi ser hvordan hun har det om to dager.
Takk skal du ha. Takk, doktor.
-Vær så god. Alt godt. -Takk.
[Herregud...]
[Glad?]
[Velsigne Allah.]
[Du vet, du kan avslutte dette marerittet.]
[Du kan bo i Berlin, Paris, hvor enn du velger]
[med barna og Abu Ahmad.]
[Sikkert...]
[Vi vil ikke ha mannen din her,]
[og hvis vi kan ordne det så han reiser herfra]
[i hemmelighet og stille er det verdt det for oss.]
[-Og drepe ham ved første anledning.] [-Absolutt ikke.]
[Han ville ikke være den første som får betalt for å forsvinne.]
[Han ville aldri gå med på det.]
[Ikke forsvarsministeren din heller.]
[Han har allerede sagt "ja".]
[Han er far til mine barn. Jeg vil ikke overlate ham.]
[Du vil at jeg overlater ham for barnas skyld?]
[Som om du bryr deg om dem.]
[Du vet hvordan det ville svekket ham.]
[Den stakkars mannen flytter fra sted til sted som en rotte.]
[Du vil at vi drar til Berlin så du kan svekke ham og drepe ham.]
[-Det er for barnas skyld.] [-Betyr barna mine så mye for deg?]
[Vær så snill, kaptein Ayub, jeg er ikke dum.]
HAMAS' KONTOR NORDRE RAMALLAH
[Jeg lytter.]
[Jeg har tenkt.]
[Dagens Abu Ahmad er ikke som gårsdagens.]
[Som betyr?]
[Han bør elimineres.]
[Jeg skal ikke hindre deg.]
[Jeg kan fortelle deg når og hvor, så tar du ham.]
[Det er viktig at du gjør det med dine egne hender.]
[Du er den eneste som kan komme nær ham.]
[Sett en kule i hodet hans og sørg for at han er død,]
[så avslutter vi hans mirakuløse "oppstandelser".]
[-Forventer du at jeg dreper ham?] [-Hvem ellers?]
[-Men jeg kan ikke...] [-Walid.]
[Jeg gjør ikke jobben din for deg.]
[Du er den eneste som kommer nær ham.]
[Stille.]
[Uten å bli oppdaget.]
[Ta denne.]
[En israelsk soldat solgte den til oss.]
[Er du med meg?]
[Si at huset ble angrepet og at du klarte å komme deg unna,]
[men han var ikke så heldig, og IDF drepte ham.]
[Det blir vår hemmelighet]
[som vi tar med oss i graven.]
[Jeg vet.]
[Abu Ahmad var en helt for oss alle,]
[men prestisjen blir svekket av oppførselen hans.]
[Han gir oss ikke noe valg.]
[-Men jeg kan ikke gjøre det.] [-Hvorfor ikke?]
[Vet du hva? Tenk på det på denne måten:]
[Du gjør ham en tjeneste.]
[Hvis han lever dummer han seg ut,]
[men hvis han dør mens vi er i krig mot jødene...]
[...blir ikke navnet hans svertet.]
[Hva er det, Abu Amir?]
[Hallo?]
[-Er du alene?] [-Ja.]
[Kjære. Hvordan har hun det?]
[Hun blir bedre.]
[Legen sa at hun er veldig heldig.]
[Øyet hennes ble reddet.]
[Gud velsigne legen hennes.]
[Når er dere tilbake?]
[Jeg vet ikke.]
[Nassrin, vi må snakke sammen. Jeg kan forklare hva som skjedde.]
[Jeg vil ikke ha noen forklaringer nå.]
[-Jeg vil at datteren min blir bra.] [-Selvfølgelig.]
[Jeg savner henne og Ahmad.]
[Jeg savner deg også.]
[Hvis Gud vil.]
[-Jeg drar hjem.] [-Absolutt.]
[Så snart du kan, selvfølgelig.]
[Jeg drar tilbake til Berlin med barna.]
[Hva?]
[Hva mener du?]
[Jeg kan ikke utstå dette lenger.]
[Abir var heldig, men hvem vet hva som skjer neste gang?]
[Nassrin, vi er en familie.]
[Du kan ikke bestemme det selv. Vi må snakke sammen.]
[Barna mine fortjener et normalt liv, det er ikke mulig her.]
[Jeg har aldri hatt et normalt liv, men jeg har viet det]
[-til å gi barna mine normalitet.] [-Jeg vet...]
[...og jeg setter pris på og respekterer det du gjør...]
[...men du har satt meg i en vanskelig situasjon.]
[Jeg skal velge mellom ditt liv og mine barns liv.]
[Nassrin, vær så snill, jeg ber deg.]
[Du har glemt oss. Du har forlatt barna dine.]
[Du var villig til å ofre Abir. Skjønner du ikke det?]
[Nassrin, la oss bare møtes i fem minutter.]
[Greit.]
[Men det må være så snart som mulig.]
[Fint. Ta med deg telefonen.]
[En av mennene mine forteller deg hvor du skal dra.]
[Greit.]
[Allahu Akbar.]
[Måtte den opphøyde Allah motta mine bønner]
[Måtte den barmhjertige Allah gi oss alle fred.]
[-Fant du henne?] [-Nei.]
[Jeg kommer snart.]
[Hører du, Walid?]
[En dag vil jødene fange meg.]
[De kommer nærmere og nærmere.]
[Hvis ikke dem, så Abu Samara.]
[Og hvis ikke Abu Samara så er det en av mine menn.]
[Jeg vil at du er forberedt på å erstatte meg.]
[Du vet ikke hvor vanskelig det er å være meg.]
[Walid, du er som en sønn for meg. Du vet det.]
[Vet du hva dette er?]
[Hva er det?]
[Det er det den utvalgte skal ta med seg i morgen.]
[Abu Samara og de feige vennene hans vil ikke skjønne at det skjer.]
[-Men hva er det?] [-Det ser du snart nok.]
[Du vet at jeg aldri skjuler noe for deg,]
[men denne gangen er det til ditt eget beste.]
[Jeg vil at du stoler på meg, fullt og helt.]
[Greit?]
Jeg spiser ikke, jeg tygger tyggegummi.
Så si det til mamma. Godt at vi er skilt.
Synd at ikke du kan skille seg fra henne.
Nei, jeg er der rundt 21:00
Jeg må legge på.
Hallo?
[-Samah?] [-Nei, jeg er broren hans. Han er ikke her.]
[Han la telefonen hos meg. Hvem er det?]
[Når er han tilbake?]
[Om en time.]
[Jeg ringer igjen om en time.]
[Greit.]
Hvorfor en time? Jeg er så dum, hvorfor sa jeg ikke "to timer"?
Jeg er broren din.
Hva?
Jeg sa til ham på telefonen at jeg er broren din, så hvis han spør...
Yiftah, hva skjer?
Nei, det er en lammekotelett og ris i kjøleskapet.
Men ikke varm den opp i mikrobølgeovnen, ok?
Du kan ta risen i mikroen, men varm opp lammet i en panne.
Jeg vet, du har basketballtrening 18:30.
Det er uviktig at han er høyere enn deg,
hvis du dytter ham med rumpa bommer han.
Ok, kompis, jeg må legge på.
Og ikke ha ketchup på den, da dreper jeg deg.
Ha det, Yiftah.
Hallo?
[Jeg er Samah.]
[Unnskyld, det skal ikke skje igjen.]
[Skjønner du at du må følge våre ordre nøyaktig?]
[Jeg gjør det, beklager.]
[Det er greit.]
[Hør nøye etter.]
[Vær på det gamle markedet i Beitunia i morgen kl. 10.]
[Vent der, noen plukker deg opp. Forstått?]
[Forstått.]
[Ikke ta farvel med noen.]
[-Ikke gjør noe utenom det vanlige.] [-Greit.]
[-Måtte Allah være med deg.] [-Ha det.]
Hvis du er i tvil er dette tiden til å avlyse.