ARURA NORD FOR RAMALLAH
[ARABISK] [Hvordan går det, Abu Bassal?]
[-Må Gud vise ham nåde.] [-En ære, at du kom.]
[Det er en ære at møde faderen til en martyr.]
[Din søn var en helt.]
[Dette er fra bevægelsen i Amman.]
[Det er kun lidt. Vi sørger for vore mænd.]
[-Tak.] [-Så lidt.]
[Pas på jer selv. Vi tales ved.]
[Hvad nu?]
[-Hvorhen?] [-Rør dig ikke!]
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[Abu Halil.]
[Er du på Vestbredden uden at hilse?]
[Hamas har ingen manerer.]
[Har du tilkaldt mig for sjov?]
[Naturligvis ikke. Jeg vil hjælpe dig.]
[Hjælpe mig? Mange tak.]
[Jeg har hørt flere rygter. Rygter fra Amman.]
[Ja?]
[Hamas mistænker dig vist.]
[Mistænker de mig? For hvad dog?]
[De giver dig penge.]
[På en eller anden måde virker det, som om de altid...]
[...fordufter.]
[Sludder.]
[Det sagde jeg også.]
[Jeg vil hjælpe dig.]
[De sagde, at du tog af sted til Vestbredden med 50.000 dollar,]
[men kun nåede frem med 45.000 dollar.]
[Du finder bare på de tal. Det er sludder og vrøvl.]
["Sludder". Det sagde jeg også.]
["Lad ham være".]
["Han er et trofast medlem af Hamas."]
["Har I ingen skam i livet?"]
[Men så viste de mig dette...]
[Se på det.]
[Pengebeløb, datoer, bankkonti.]
[Navne, alt.]
[Er det også "sludder"? Kalder du det for "sludder"?]
[Hjælp mig med at hjælpe dig.]
[Jeg vil ikke se disse tal på murene på Vestbredden.]
[Alle kan læse her.]
[Du mødte Abu Ahmad.]
[Han er død.]
[Han lever. Hold nu op.]
[Han er død.]
[Hvis jeg afslører min viden, vil andre også dø.]
[Hvor mødte du ham?]
[Aner det ikke.]
[De førte mig derhen med bind for øjnene.]
[Hvad ville han dig?]
[Hvis jeg siger det, holder du så tæt og lader mig tage hjem?]
[Jeg skal gøre mit bedste. Det kan hjælpe.]
[Finder han ud af det, myrder han mig.]
[Det gør han ikke.]
[Jeg skaffede ham nervegas, sarin.]
Fandens!
Rør ikke det møg. Spis hellere frugt.
-Den røde mobil igen? -Telefonen ringede.
Abu Ahmads højre hånd ringede.
Jeg hørte dem, Doron spøgte ikke.
Han infiltrerede Hamas.
De møder ham i morgen kl. 10 før selvmordsangrebet.
Han fik koordinaterne.
De skal bruge saringas til attentatet.
Det er den værste nervegas, 500 gange farligere end Cyanin.
Hvor er det fra?
Abu Halil smuglede det ind. Hvorfor?
Det kommer vor vej, Gideon.
Vil du risikere så mange ofre i din embedsperiode, nu du ved det?
Tak.
Og hvis Doron overlever, giver du ham fuld benådning.
-Hvor har du været? Hawaii? -Ikke ligefrem Hawaii...
-Vi har været bekymret, bror. -Find jer et værelse.
-Hvordan har du haft det? -Giv os et øjeblik, Steve.
Jeg har godt og dårligt nyt.
Den gode nyhed er, at Steve kører dig hjem.
Den dårlige nyhed er...
...at du skal være selvmordsbomber, som du ville.
-Ja? -Ja.
Der er en bonus:
Overlever du,
lader Gideon dig slippe helt. Du bliver en fri mand.
-Det er det, du vil, ikke? -Ja. Hvornår tager vi af sted?
Steve!
Vi er gået for langt.
Jeg kan ikke.
Tage tilbage?
Det kan jeg ikke, efter alt det jeg har gjort.
Kender du den om bjørnen og kaninen?
Nej.
En bjørn og en kanin skal skide.
Bjørnen spørger: "Generer det dig at få lort i pelsen?"
Kaninen svarer: "Slet ikke."
Så tørrer bjørnen sig i røven med kaninen.
-Hvad har det med sagen at gøre? -Ingenting. Det var alt.
Du har et hjem. Vend hjem igen.
Jeg vil takke Assaf Harofeh sygehus
for at lade Nassrin og Abir Hammed indlægge her.
Forhåbentlig møder vi dem igen en dag under roligere omstændigheder.
Du har en sød og modig datter, Nassrin.
-Gud velsigne hende. -Tak, doktor.
[-Nå? Hvordan har du det?] [-Gudskelov.]
[-Pigen skulle have det godt.] [-Tak.]
[Hun blev glad for at få den bamse.]
[Sjovt, som børn elsker tøjbamser.]
[Mere end andre dyr.]
[Bamser er en storfavorit.]
[De er jo så små.]
[De ved ikke, at bjørne er rovdyr.]
[Jeg skal fortælle dig noget, Nassrin.]
[Bliv ikke vred.]
[Dette er tyske pas til dig og dine børn.]
[Der venter en taxa.]
[I skal tage på et hotel i Tel Aviv. Der venter Ahmad på jer.]
[I morgen flyver I til Berlin.]
[Jeg ordner et hus til jer.]
[Er der ikke andre udveje?]
[Nassrin.]
[Hvis du nogensinde trænger til noget, uanset hvad,]
[eller hvornår,]
[er jeg der.]
[-Hallo?] [-Taufiq, de har taget Ahmad.]
[Hvem har?]
[Militæret.]
[De tog også de tyske pas til Nassrin og børnene!]
[Jeg forstår, mor. Du må ikke græde.]
[Stakkels Ahmad. Han forstod ikke, hvad der skete.]
[Ham vil bare være hos sin mor.]
[Han er hos hende nu, mor.]
[Hvorfor bortførte de ham?]
[Nassrin tager med børnene til Berlin.]
[Det er hendes valg.]
[Du skal stoppe dem, min søn.]
[Jeg beder dig, stop dem.]
[I orden, mor.]
[Jeg lægger på nu. Du skal ikke være bekymret.]
[-Det skal nok gå alt sammen.] [-Taufiq...]
Stop her, tak.
[Giv mig den.]
[Hvorfor, mor?]
[Jeg køber en pænere bamse. Den var grim.]
[Det var en fin bamse!]
[-Nej, den var ej.] [-Jo!]
[Gaver fra jøder er meget farlige, Abura.]
[Vi ønsker ikke og har ikke brug for gaver fra dem. Husk det.]
[Min læge var jøde, ligesom manden, der gav mig bamsen.]
[Ja, men det er jødernes skyld, at du kom på sygehuset.]
[Forstået?]
[-Nej, jeg vil have min bamse.] [-Jeg køber en pænere bamse.]
[Nej, jeg vil have dén.]
[Fald nu ned, Abura.]
[Jeg hader dig!]
[Ind med jer. Kom, mit barn.]
[-Må jeg tage noget, mor?] [-Ja, min skat.]
[Jeg er sulten.]
[Vi går snart ud at spise.]
[Te?]
[-Ja tak.] [-Også til mig.]
[Godt, så drikker vi te.]
Hvad nu?
Jeg kommer her en anden gang.
"Æret være hans store navn
over hele verden, som Han skabte i sit billede."
"Må Han få sit kongedømme og skænke os frelse
igennem livet for hele Israels hus hurtigt og i en nær tid. Amen."
"Må Hans store navn være velsignet i al evighed."
"Velsignet og priset og herliggjort og ophøjet og rost og æret
være Den Helliges navn."
"Hinsides alle velsignelser, salmer, ros og trøst,
som er ytret i verden. Amen."
"Må der være rigeligt med fred fra Himlen, liv for os og for Israel. Amen."
"Han, som skaber fred i Himlen, skab fred for hele Israel. Amen."
-Ido... -Hænderne op!
-Den er farlig. -Det er din skyld, far ikke er her!
Idodi?
Læg pistolen fra dig. Læg den fra dig.
Jeg håndterer det, Gali.
Læg pistolen fra dig, skat.
Læg den fra dig!
Hvad gør du, Ido?
Læg den fra dig.
Han og mor er sammen!
Skrid.
Jeg skulle have skudt ham.
Far!
Hej.
-Hvad skete der med Ido? -Ikke noget. Han har det godt.
Onkel Boaz er død, far.
Ja.
Mor er ked af det.
Det er jeg også.
[Hvor skal vi hen, mor?]
[Vi skal til bedstemor Hafida i Tyskland.]
[Det er et smukt land. Vidste I, at jeg er vokset op der?]
[-Skal bedstemor Jihan med?] [-Ja, det skal hun.]
[-Er der fjernsyn der?] [-Meget flotte fjernsyn.]
[Jeg vil ikke rejse.]
[Vidste du, at bestemor Hafida]
[bor tæt på en forlystelsespark?]
[Hvad er det?]
[Det er en stor legeplads med spil og gynger som dem, man ser på TV.]
[Jeg er ligeglad.]
[-Jeg vil gerne.] [-Det skal vi også, min søn.]
[-Godt, ikke?] [-Tak.]
[-Appelsinvand?] [-Nej.]
[Kan du ikke lide det?]
[Nogle gange, men jeg plejer ikke at drikke sukkerholdige drikke.]
[Åh...]
[Hvad drikker du så?]
[Appelsinjuice.]
[-Friskpresset...] [-Også det.]
[Hvad med mit frieri?]
[Ja...]
[-Jeg tænker over det.] [-Hvad tænker du over?]
[-Bare sig "ja", så skal jeg...] [-Fint.]
[Jeg tænker.]
[-Walid...] [-Åbn den, kom nu.]
[Det burde du ikke gøre.]
[Fra nu af beskytter jeg dig.]
[Jeg vil give dig det bedst mulige liv.]
[-Det er ikke så enkelt.] [-Jo, det er.]
[Vil du leve, gifter du dig med mig.]
[Vi lever i kaos, men som min kone vil ingen vove at gøre dig noget.]
[Godt så.]
["Godt så"?]
[Hvordan?]
[Jeg gør det.]
[Appelsinvand.]
[-Vil du have noget?] [-Ja.]
Vil du have hjælp?
Nej tak.
Skilsmisse?
Du har fundet en ny, ikke?
Knalder du med Naor?
Så svar mig dog!
Hvad?
Hvorfor knalder du med min ven bag min ryg?
Han elsker mig...
...og at knalde med mig.
-Beklager. -Ja?
Hver araber på gaden vil have dig.
Hvad kæmper du for?
Kæmper du for mig?
Det har vært slut længe, og du ved det.
Du kæmper ikke for mig.
Har du kæmpet for mig?
Det har jeg, i årevis.
Men du så det aldrig.
Hver aften ventede jeg på, at du skulle komme hjem...
Jeg løj for børnene...
...og for mig selv.
Jeg elskede dig.
Jeg elskede dig, selvom jeg var bange for dig.
Hvorfor er du bange for mig?
Jeg gjorde alt for dig!
Jeg hentede din bror!
Ja, men...
...da du hentede ham hjem, var han død.
[Du må ikke gå.]
[Abu Ahmad.]
[Sig nu, hvad der er i tasken.]
[Frelse.]
[Det er til selvmordsbomberen i morgen.]
[Saringas.]
[-Ved du, hvad det betyder?] [-Nej.]
[Først føles det som en forkølelse.]
[Så får man åndedrætsbesvær.]
[Til sidst kaster man op og bliver kvalt.]
[Det kan medføre krig.]
[Hvad tror du da, at vi har deltaget i indtil videre?]
[-Du ved, hvad jeg mener.] [-Du har ret.]
[Du har virkelig ret.]
[Attentatet skal ske i en synagoge.]
[En synagoge?]
[Jøderne vil reagere]
[med en stor hævnaktion.]
[Deres krigsforbrydelser bliver så alvorlige,]
[at alle islamske stater vil gribe ind, også Iran.]
[USA griber først ind, når det er for sent.]
[Det bliver zionisternes endeligt.]
[Det er for meget.]
[Vi har aldrig gjort den slags før.]
[Tænk om igen. Tænk stort.]
[Vi har hele tiden arbejdet os frem mod dette.]
[Bomben vil ændre hele magtbalancen i Mellemøsten.]
[Vi skriver historie.]
[-Der kommer mange tab.] [-Det er målet.]
[Jeg taler om vor side, ikke deres, når de gør gengæld.]
[Nassrin og børnene skal væk.]
[Er alt vel?]
[Vi skal løse det.]
[Jeg har allerede ordnet det. Lad mig være.]
[Herre, skænk hende sundhed]
[Hver eneste dag]
[Sov nu, sov nu]
[Jeg forærer dig en due]
[En due som flyver Og du vil tro mine ord]
[Jeg prøver at få Abura til at sove]
[Søde, søde Abura]
[Med dit smukke sorte hår]
[Alle som elsker dig...]
Oversættelse: Dorte Langberg