Somnade du?
-Vart ska du? -Bar-Ilan-universitetet.
Legitimation.
NAMN: EYAL COHEN NATIONALITET: JUDISK
-Studerar du där? -Kanske nästa år.
Det är därför jag ska dit.
Jag förstår.
Använder du din armébonus?
Absolut.
Vad bra. Jag skriver kanske in mig nästa år.
-Lycka till. -Tack.
[ARABISKA] [Var är han?]
[Hur kan du äta? Jag mår illa.]
Shalom.
[Bra jobbat.]
[Det vore galet att inte vara rädd.]
[Nästa gång blir lättare.]
[Vad är det?]
[Vad är för fel?]
[De har gripit Samir.]
[Vad ska vi göra?]
[Vi väntar tills Ali passerar gränsen]
[övar klart och åker hem.]
[Förstått?]
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Är du galen?
Vi har honom redan.
-Vad är det med honom? -Du är bara ett psyko.
Tack för feedbacken.
-Vem tror du att du är? -Lägg av innan jag...
Vadå?
-Flytta på dig! -Innan du gör vad?
-Naor! -Kom an!
-Lägg av, Naor! -Ta det lugnt!
Jag har fått nog!
Han måste bort!
Jag trodde det var slut på den här skiten!
Det här är idiotiskt!
[Vem är det?]
[-Vem är det?] [-Ismail.]
[Ismail?]
[Kom in, vännen.]
[Jag tar den.]
[Sätt dig ner, Ismail.]
[Sätt dig, gubben.]
[Mamma.]
[Lyssna på mig, Nidal.]
[Inget självmordsattentat förrän din bror är släppt.]
[Ge dem inga skäl att hålla kvar honom.]
[Oroa dig inte, kära mamma.]
[Bara om du lovar att avvakta tills han släpps.]
[-Mamma...] [-Sluta nu.]
[Lova. Även om det tar ett år.]
[Han är säkert hemma om några dagar.]
[Bra, då kan du avvakta i några dagar.]
[Det är inte så enkelt.]
[Tänk på din bror. Du bär ansvaret för honom.]
[-Du skulle hålla honom utanför.] [-Det är inte mitt fel.]
[Han klarar sig inte där.]
[-Han är inte som du.] [-Samir är inget barn.]
[Jag måste lägga på nu. Förlåt.]
[Ta hand om dig.]
[Nidal...]
[Hur är det?]
[Vill du ha en värktablett?]
[Ni har ingen anledning att hålla kvar mig.]
[Nidal och jag pratar inte.]
[Om vi gjorde det skulle jag ändå inte tjalla.]
[Jag vet.]
[Men så här är det.]
[Jag vill att du säger till honom]
[att sticka härifrån för Hamas är ute efter honom.]
[Han är shejkens son.]
[De vågar inte.]
[Är du säker på det?]
[Visste du att han hotar Walid?]
[-Det gör han inte alls.] [-Jo, det kan du vara säker på.]
[Han gör bäst i att fly till Syrien eller någon annanstans]
[långt bort härifrån.]
[Det hjälper inte att säga till honom det.]
[Al Makdasi sticker aldrig.]
Ni får lösa det.
Ska jag lösa det? Du är ju befälhavaren!
Eli, ge inte mig ditt skitgöra. Doron är oproffsig.
Han är en av de proffsigaste.
Han är en våldsam föredetting utan självbehärskning!
-Han misshandlade Al Makdasis bror! -Jag gav order om det.
-Jag. -Varför?
Al Makdasi måste bli så arg att han gör ett misstag.
-Var det målet? -Ja.
Samir måste vara rädd för att dö
-och säga det till sin bror. -Så det är vår taktik?
Fick du lära dig det i England?
-Han gick lite långt. -Lite?
Ja! Måste jag rapportera till dig inför varenda operation?
Vi är inte överens om hur en befälhavare beter sig.
Tjafsa inte med mig.
Visst.
Jag gör det enkelt för dig. Jag slutar.
-Överdriv inte... -Det gör jag inte.
Alla här är galna, du också.
Jag vill inte vara med längre.
Har du lugnat dig?
Vi badar i källan. Det gör dig gott.
Kom!
Du får energi inför sabbaten.
Glöm det, pappa.
Du är galen.
Wow!
Du vet inte vad du missar.
Nå?
Vad plågar dig?
Något nytt om Al Makdasi?
-Enheten jobbar på det. -Och?
Sökningsarbete, gripanden. De följer riktlinjerna.
Vet du vad?
När du gick i nian åkte jag till Grekland.
Du var sur efteråt
för jag stannade i tre veckor istället för en.
Det var i åttan och jag var sur
för att du lämnade mamma ensam under lovet.
Jag var inte i Grekland
utan i ett fängelse i Jordanien.
Vadå?
De spärrade in mig för något urdumt.
Jag hade ett bra alibi och kunde ha släppts nästa dag,
men Israel ville inte förstöra samtalen med Jordanien
och jag blev kvar i över två veckor.
Jag vill inte låta som en hjälte.
Jag vill bara att du vet
att regeringen inte bryr sig om ditt välbefinnande.
Skitstövlar hela bunten.
Du måste klara dig själv.
Du måste göra vad som krävs själv.
NABLUS, FLYKTINGLÄGRET BALATA
[Öppna dörren.]
[Frid vare med dig.]
[-Njut av maten.] [-Tack.]
[-Vad gör du här?] [-De har gripit Samir.]
[Jag vet.]
[Något mer?]
[Doron och gänget förde bort honom inför frun.]
[Nidal, vad vill du?]
[-Sätt mig i kontakt med Abed.] [-Vilken Abed?]
[Abed från cyberenheten. För mig till honom.]
[Det är bara jag som pratar med dem. Inte ens ledningen gör det.]
[Slå dig ner.]
[Walid, jag ber dig.]
[Jag vill ha Dorons adress,]
[-telefonnummer, allt.] -Lugna ner dig.]
[Det hjälper inte att pressa mig.]
[Jag agerar när Hamas ger order]
[inte när jag eller du känner för det.]
[Vi båda vet vad han gjorde mot mig.]
[Och mot dig.]
[Vad vill du ha sagt?]
[Inget.]
[Bra. Släpp det.]
[Har de släppt Shirin?]
[Prisa Allah.]
[Snackade hon?]
[Hör på, Abu Seif Al Makdasi]
[Nidal...]
[Jag vet inte hur man uppfostras i Syrien]
[men tänk dig för innan du pratar.]
[Du är nog förvirrad.]
[Här gör du inte som du vill. Det är ingen anarki.]
[Jag är din befälhavare och du lyder order.]
[Förstått?]
[Öppna dörren.]
Säg till Eli att du bara var upprörd och att du är ledsen.
-Du måste inte sluta. -Jag vill sluta.
Så du sticker och han blir kvar?
Jag kan inte stanna när det fungerar så här.
Du är en riktig idiot!
Ge Eli en chans, han skickades hit från England. Han fixar det.
Eli är Dorons marionett. Det slutar inte väl.
Du borde också sticka.
Du måste inte vara underrättelseagent.
Du kan väl strida med en annan enhet?
Jag sticker inte.
Naor!
Sov på saken.
Det har jag redan gjort.
Jag är färdig här.
Jag skiter i allihop.
Ta hand om dig.
[Läkaren!]
[Vad är det?]
[-Vad har hänt?] [-Hon ramlade på trottoaren.]
[För in henne.]
[-Herregud...] [-Tack.]
[Tack.]
[Walid...]
[Jag kunde inte sova. Jag behövde träffa dig.]
[-Är du okej?] [-Ja, de rörde mig inte.]
[De frågade bara efter dig.]
[Och?]
[Jag sa sanningen, jag vet inget.]
[Du är mitt liv.]
[De tror att du sprängde busstationen]
[och dödade befälhavaren.]
[Du borde inte ha kommit. De är säkert i närheten.]
[Jag ville träffa dig]
[Vad sa du till dem?]
[Jag sa ju det.]
[Berätta allt, ord för ord.]
[De frågade var du var]
[och jag visste inte, vilket de visste väl.]
[-Jag behövde inte ens säga det.] [-Var det allt?]
[Allt som sas under fem timmar?]
[Ja, det var allt.]
[Kände du igen förhörsledarna?]
[Det var en kvinna.]
[Bara en kvinna?]
[De var några stycken.]
[-Kapten Ayub?] [-Ja, han var där.]
[-Doron?] [-Vem då?]
[Doron.]
[En kvinna och kapten Ayub, inga fler.]
[Vart ska du?]
[Jag gillar inte ditt tonfall.]
[Varför följer din vän efter mig?]
[-Vem, Jihad? På sjukhuset?] [-Ja.]
[-Han skyddar dig.] [-Från vadå?]
[Problem.]
[Här hemma är du säker]
[men på sjukhuset kan en av mina "vänner"]
[skada dig för att komma åt mig.]
[Kom igen, Shirin. Jag gör det för att jag älskar dig.]
Så varmt! Slå på luftkonditioneringen.
Här finns ingen luft.
Någon som kom eller gick i går?
En gammal kvinna gick in, troligen sjuk.
Visa mig.
Frys bilden.
Kl. 01.00. Verkar inte det ovanligt?
Vad ser de som "ovanligt"?
Varför sa ni inget?
En gång till.
Pausa.
Zooma in.
Mer.
Titta på skon.
Visa när de går.
Pausa. Zooma in.
Det är Walid.
Den jäveln.
Skicka den till mig och skärp er!
Nå?
Det lär ta ett tag. Han pratar inte.
Vi har ont om tid.
Enligt juristen har vi 48 timmar på oss.
Seriöst? Jag kan inte jobba så här.
Var är Samirs telefon?
[Din telefon.]
[Ursäkta. Din mobiltelefon.]
[-Jag har inte Nidals nummer.] [-Ring din fru]
[och säg att du kommer att sitta inne i 25 år]
[och att ert ofödda barn får växa upp utan en far.]
[Inte ens de mest kärleksfulla och trogna kvinnorna]
[väntar i 25 år.]
[Särskilt inte en så vacker kvinna som Marwa]
[som hittar en ny man utan problem.]
[Även om det bara är fem eller tio år senare]
[påstår ingen att hon svikit dig.]
[Jag talar av erfarenhet.]
[Jag har haft tre fruar, Gud välsigne dem.]
[En av dem strulade med min vän när jag var på jobbet,]
[men jag klandrar henne inte]
[och skulle inte klandra Marwa.]
[Då så.]
[Vi frågar Marwa vad hon föredrar...]
[Att du berättar om din usle bror]
[som reste runt och lämnade dig med er mor som blivit änka]
[och inte var där och skyddade er far]
[eller att du väljer henne och kommer hem redan i dag.]
[Vad gör du?]
[Lägg på.]
[-Um Nidal! Det är Samir.] [-Samir?]
[Samir?]
[Nej.]
[Det är kapten Ayub från underrättelsetjänsten.]
[Vad säger han?]
[Samir vill prata med dig.]
[Hallå?]
[Samir!]
[Älskling, är du okej?]
[Ja, jag mår bra. Och du?]
[Vad gör de? När släpps du?]
[Allt är bra.]
[Gråt inte.]
[Marwa...]
[Gråt inte, jag släpps snart.]
[De är verkligen snälla mot mig.]
[Oroa dig inte.]
[Säg till mamma...]
[Han blir kvar tills vi har hans bror.]
[Om det blir förr eller senare]
[beror på er, inte på mig.]
[Att växa upp utan far blir inte lätt för ert barn.]
[Vad sa han?]
[Han la på.]
[Vad gör du?]
[Det måste vara från honom!]
[Vilka odjur...]
[De försöker knäcka dig. Låt dem inte lyckas.]
[Radera fotot!]
[Vad som än händer, så lovar jag]
[att jag aldrig låter dig vara.]
[Du får ångra att du föddes om du inte hjälper mig.]
[Kom ihåg att i slutändan]
[är jag den enda som kan hjälpa dig.]
[Du är ung.]
Kåtbocken smiter in till sin fru och vi missar det.
Det var nog inte första gången.
Jag tror han gömmer något där. Vad tror du?
Vi borde kolla upp saken.
Jag tänkte placera en kamera i huset.
En kamera i huset?
-Konstant övervakning. -Jag förstår.
Men du sätter inte dit den.
Någon annan gör det.
Jag såg ditt förhör med Shirin.
Jag hörde.
Ni hade något på gång.
Ja, jag var tvungen att rekrytera henne.
Låg du med henne?
Kul för dig. Steve får sätta dit kameran.
-Litar du inte på mig? -Jo, fullständigt.
Men du får inte hamna i en knepig sits.
-Är det knepigt med kameran? -Släpp det.
Steve gör det.
Okej.
[Hej Marwa.]
[Hej.]
[Hur är det?]
[Okej.]
[Men du måste hjälpa Samir.]
[Han tål inte lika mycket som du.]
[-Varför säger alla det?] [-För att ni är olika.]
[Förhoppningsvis mer nästa gång.]
[Tack.]
[Och...]
[Jag köpte apelsinchoklad till dig.]
[Jag vet ingen annan som gillar det.]
[Jag minns när du var liten.]
[Du var så söt.]
[Samir och jag såg på]
[när du åt den där äckliga chokladen.]
[Vad tänker du göra för att få ut honom?]
[Just nu kan jag inte göra något.]
[Men de blir tvungna att släppa honom.]
[Han är stark och klarar av det.]
[Ser han ut att klara av det?]
[Vem är det?]
[Walid skickade mig. Öppna.]
[Jag vet inget om saken.]
[Jag samarbetar ju med Walid. Öppna!]
[Walid hade förvarnat mig.]
[Jag pratar inte med någon.]
[Du kan låta bli att öppna, men det får konsekvenser.]
[In med dig.]
[Sätt dig.]
[Jag behöver någons adress och nummer.]
[Jag vet inte vem du är och du verkar inte veta]
[-vem du pratar med.] [-Inte? Kom hit.]
[Skriv ner hans adress.]
[Sök på "Doron Kabilio".]
[Det finns säkert dussintals med det namnet.]
[-Det kan ta tid.] [-Vi har all tid i världen.]
VÄNTAR PÅ UPPKOPPLING
Vad är det?
Vadå?
Du är lite tyst.
Det är inget.
Inget särskilt.
Hon rör sig mot er.
Kusten är klar.
Uppfattat.
Jag går in.
-Status? -Han stack.
-Vem då? -Doron.
Doron, vad gör du? Hoppa in i bilen!
Doron!
Steve, du skulle ju fixa kameran.
-Men jag trodde inte... -Nästa gång
gör du som jag säger! Så fungerar det! Är det uppfattat?
Hoppas inte att han gör något dumt.
Jag är inne.
Vi vill veta om han gömmer något där.
Doron, hur går det?
Två minuter.
Det finns inget här.
Sätt bara dit kameran. Vi har ont om tid.
Hon närmar sig från öst.
Glöm kameran och stick!
Hur nära är hon?
Hundra meter.
Nittio meter.
Åttio meter.
Sjuttio meter.
Sextio meter.
Femtio meter.
Fyrtio meter.
Trettio meter.
Tjugo meter.
Doron, ut med dig!
Hon kommer in! Stick!
Doron, var är du?
Doron?
Hosta vid problem, knacka två gånger om du är okej.
Vi har bild.
Ta dig till Steve.
Doron?
-Vi har tappat Doron. -Fan också!
Vad händer, 300?
Sticker han?
Nej, han är kvar
och riskerar att upptäckas.
Ingen bild.
Steve, hämta honom om det behövs.
Skriker hon, så kommer hela området.
[Kommer.]
[-Får jag komma in?] [-Nej.]
[Ingen får se mig här.]
[Jag gör dig inte illa.]
[Ledsen, men vi måste prata.]
[Vet du vad de gör om de hittar en man här]
[som dessutom är jude? Vad skulle Walid göra?]
[Förstår du inte att alla håller koll på mig?]
[Ingen såg mig, Shirin.]
[Snälla, låt mig vara!]
[-Jag vill hjälpa dig.] [-Jag vill inte höra.]
[Jag kan hjälpa dig.]
[Jag tror dig inte.]
[Jag bryr mig om dig.]
[Jag tänker på dig hela tiden]
[och om du vill kan du lämna landet]
[men du måste ge mig något.]
[Jag kan inte.]
[Walid jobbar med en ny kille från Syrien.]
[Jag skvallrar inte.]
[Vet du vad han gör?]
[Om jag sviker honom]
[dödar Hamas hela min familj.]
[Walid räddade mig från din röra.]
[Det bryter snart ut ett krig.]
[Många kommer att dö.]
[Om Walid är i fängelse, så är han säker.]
[Om jag hjälper er så dödar ni honom inte?]
[Inte jag.]
Vad gör du? Du avslöjar oss allihop.
Vad gör han, 300? Ser du något?
Han är på baksidan och inväntar en flyktväg.
[Hör på...]
[Vill du något, så skicka ett meddelande till det här användarnamnet.]
ABED SALAME
[Jag saknar ditt leende.]
[Hej då.]
Han går.
300, avrundar och rör mig mot mötesplatsen.
Han är i bilen.
Vad tog så lång tid?
Pratade du med henne?
Gjorde du det?
-Lär du dig aldrig? -Kör bara.
[-Fransarna ska vara utanpå.] [-Nej.]
[-De ska synas.] [-Det är ologiskt.]
[Jag kollade på nätet.]
[Nu sticker vi.]
3 KALANIT STREET, HERZLIYA
BERÄKNAR RESVÄG
Resväg beräknad. Nu kör vi.
Undertexter: Sofia Andersson