[ARABIC] [Allah være med oss...]
Hvordan går det, kompis?
-Hvor skal dere? -Herzliya.
-På jobb. -På jobb?
-Hagearbeid. -Skjønner.
-Alle sammen? -Det er et stort prosjekt.
-Greit. Ha en fin dag. -Du også.
[Vi passerte! Det gikk! Takk, store Allah!]
Fra nå av snakker vi kun hebraisk. Vi er i Israel.
Alt i orden, karer.
[Bilal, kom.]
[Bilal, gi meg den store skrutrekkeren.]
Hei, karer!
Hva skjer?
Alt i orden?
Alt er bare bra, takk.
-Trenger dere hjelp? -Nei, alt i orden.
Sikker?
Alt er i orden, Guds lov skje.
Hva sa du?
[Kom...!]
[-Inn i bilen!] -Stans der!
[-Inn med dere!] [-Bilal!]
[Bilal! Hva med Bilal?!]
[Bilal!]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hør etter. Angrepet skjedde for to timer siden.
En soldat ble dessverre drept.
På feil sted til feil tid.
Men han drepte tappert en av terroristene.
Opptak fra overvåkingskameraene viser de var der et par dager før,
trolig på rekognosering. De snakket hebraisk.
Godt nok til å passere kontrollposten.
Alt peker mot Al Makdasi.
Hvorfor de svingte av, vet vi ikke.
Liket er identifisert som Bilal Abu Hassan,
student ved Birzeit-universitetet.
Han var med i Al-Kutla, Hamas sin ungdomsorganisasjon.
Så nå snakker svina hebraisk?
-Det er vår arbeidshypotese. -Helvete.
Fins det opptak?
-Snakker de flytende? -Det er uklart.
Secret Service sier de studerer hebraisk.
La meg gjøre én ting klart: De er ikke amatører.
Dette er noe helt nytt, og langt mer sofistikert:
"Falske jøder."
Vent, jeg er ikke ferdig.
Det gjelder hva som skjedde i landsbyen.
Jeg ga ordre om hvem som skulle gå inn i huset. Så hva skjedde?
Det vet du.
Jeg installerte kameraet. Hva er problemet?
Det var ikke din jobb. Det sa jeg klart fra om.
-Jeg fikset det jo? -Vet du hva "ordre" betyr?
-Vet du hva "dømmekraft" betyr? -Ikke belær meg.
Greit, det skal ikke gjenta seg. Kan jeg gå nå?
-Ja, nå kan du gå. -Takk.
Men for å ha det klart: Jeg er ikke ferdig med deg.
Gransk fotoene.
Dere kan tre av.
[Kom!]
[Fulgte noen etter deg?]
[Hvorfor kom du sent, da? Jeg måtte vente!]
[Beklager. Alle ble stoppet og sjekket]
[- fordi en soldat ble skutt.] [-Jeg kan ikke leve slik,]
[og løpe rundt som en hund. E-tjenesten overvåker oss.]
[Slapp av, ting roer seg nok snart.]
[Alt er på grunn Al Makdasi.]
[Jeg sa til Walid han ikke er å stole på.]
[Walid adlyder ikke mer siden jeg sa han tar over.]
[Visste du han skjulte Al Makdasi i huset i Rumana?]
[Han hjelper ham i stedet for å drepe ham.]
[-For et kaos.] [-Kom!]
[Opp med farten!]
-Hallo? -Hei, Gali.
Jeg fikk beskjeden, men jeg kan ikke i dag.
Jeg drar tidlig i morgen.
Jeg kan ikke prate nå. Jalal kommer for å sjekke luftavkjøleren,
-og jeg må ta ut penger. -Hvilken Jalal?
Inspeksjon inngår i garantien.
Inspeksjon? Hva mener du?
-Det var iallfall det de sa. -Hvem da?
Selskapet, vel.
Ikke slipp inn noen før jeg kommer!
Han er her hvert øyeblikk.
Ikke slipp ham inn før jeg kommer, sa jeg!
[Opp med hodet.]
[Vær stolt av Bilal. Allah lot ham dø som martyr.]
[Vær stolt av dere selv også.]
[Vi drepte en soldat i dag,]
[og med Allahs hjelp skal vi drepe mange flere.]
[Med Allahs hjelp skal vi straffe de jødiske hundene.]
[Hva med Bilals begravelse?]
[Vi kan ikke delta.]
[Vi vil vise ham vår respekt,]
[men jødene og Myndigheten er etter oss.]
[Men alle vil sende representanter,]
[- også Islamsk jihad.] [-Hva er det du ikke forstår, Ahmad?]
[Vi kan ikke gå.]
[Kanskje ingen påtar seg ansvar for angrepet.]
[Så fra nå av opererer vi helt i skjul.]
[Oppfattet? Vi er i alles søkelys.]
[Alle som deltar i begravelser blir fotografert. Ikke sant, Maher?]
[-Hvorfor spør du meg?] [-Hvorfor ikke?]
[-Jeg er ikke faren min.] [-Men du...]
[Ahmad!]
[Dropp det.]
[Jeg stilte et enkelt spørsmål, og han vet sikkert svaret.]
[Vi går foran familie og alt annet.]
[Ikke sant, Maher?]
[Jødene banker ikke på når de kommer for å drepe.]
[Lukk opp, Ali.]
[Det er Walid.]
[Hallo, Walid.]
[-Pakk sammen og forsvinn herfra.] [-Hvorfor?]
[Bevegelsens ledere er drittlei alt bråket du gir oss.]
[Definér "oss."]
[Deg, mener du?]
[Hva er det du ikke forstår?]
[Du burde ikke utført angrepet. Det var imot ordrene.]
[Vi prøvde å kidnappe en soldat.]
[-Er ikke det Hamas' vilje?] [-Det avgjør jeg.]
[-Er det galt å kidnappe en soldat?] [-Nei.]
[Men du tok ham ikke levende, og kom heller ikke tilbake med liket.]
[Det kunne vi ikke.]
[Derfor frarådet jeg å utføre angrep.]
[Om vi hadde klart det, hadde du påberopt deg ansvaret?]
[Nei, bevegelsen hadde det.]
[Ingen påberoper seg ansvar for et angrep utført i Hamas' navn.]
[Hvem vil ta ansvar for å betale Bilals begravelse?]
[Ikke vi.]
[Du bestemmer ikke for Hamas.]
[Han representerer ikke Hamas.]
[Hamas finansierer ikke slike som ham.]
[Representerer ikke jeg Hamas?]
[Jeg er sønn av Sheik Abu Nidal Awdallah.]
[Og hvem er du?]
[Jeg leder Hamas' militære fløy, din lille dritt.]
[Og fra nå forlanger jeg at du holder kjeft!]
[Tror du vi er idioter? At Abed ikke ville si]
[du tvang ham til å oppgi Dorons adresse?]
[Nidal, glem ikke hvem du er.]
[Hvis side er dere på?]
[Hvis side?]
[Om dere ikke forlater dette huset,]
[er jeg ferdig med deg,]
[og ting vil få en sørgelig slutt.]
Hallo der!
-Hvem er du? -Jalal. Jeg sjekker luftavkjøleren.
[-Hvor er du fra?] [-Nazareth.]
[Stans med én gang og forsvinn!]
-Men fruen bestilte meg. -Å ja?
-Hvem har sendt deg? -Doron...
-Svar! -Doron, kutt ut!
-Slipp ham! -Hvem jobber du for?
-Hva gjør du? -Core International.
-Å jaså? Kom deg ut! -La ham være!
-Unnskyld? -Ut, sa jeg!
Jeg ringer politiet, og du, frue, skylder meg 250 shekel.
-Forsvinn! -Ro deg med!
Hva går det av deg?
Kom, så går vi inn.
Unnskyld...
-Har det klikket helt for deg? -Beklager.
-Ikke kom hit mer. -Gali...
Jeg vil ikke la deg oppføre deg slik foran ungene!
-Jeg kan forlange besøksforbud. -Gali, da...
Hva var det der for noe?
[Vi er framme, Abu Samara.]
[Takk.]
[Vent her. Hold øynene åpne.]
[Så klart.]
[-Konvolutten.] [-Ja...]
[Okkupasjonshæren opplyste at en soldat ble drept]
[i en operasjon utført av palestinere.]
[Ifølge okkupasjonshærens talsmann Avihay Adraee,]
[tjenestegjorde soldaten i en av hærens eliteenheter...]
Husets forhistorie kjenner dere godt:
Som et av Panterens skjulesteder.
Al Makdasi skal ha blitt sett der.
Vi har altså ikke mye tid.
Vi gjør oss klar og drar ut.
Spørsmål?
Dere må være ekstra årvåkne. Vi har hatt nok shit som det er.
Doron! Jeg vil ha et par ord med deg.
Hva er det?
Du er ikke med på dagens operasjon.
-Hva mener du? -Du blir her.
-Hva snakker du om? -Du tror du kan gjøre som du vil.
Det første jeg sa til deg, var 'ingen påfunn'.
Men du må ha hørt feil. Du kan ikke ture fram som du vil.
-Dra til helvete. -Doron...
[Bli her, jeg lager kaffe.]
[-Nei, jeg har det travelt.] [-Hva skal du?]
[Spille fotball med Nasser og fetteren hans. Vi har banen bare i 90 minutter.]
[Kledd slik?]
[Jeg har treningstøy i bagen.]
[Og Adidas-skoene du ba om?]
[Ligger de også i bagen?]
[Glemte dem hos Nasser. Han tar dem med seg.]
[Ok, la oss ta en kaffe, da!]
Atalef, sentralen her. Hva foregår?
Atalef til sentralen. Klar bane, ingen skyttere.
-Jeg drar om to minutter. -Oppfattet.
VENTER PÅ LINK
-De vil finne kilden min. -Han har visst tatt rotta på deg, Gabi.
NABLUS, RAFIDIA
[-Alt i orden?] [-Ja, absolutt.]
[Den ser mindre ut enn på bildene, men fin.]
[Jeg skrev toroms, siden det også er et soverom.]
[Den blir ikke leid ut så ofte, siden det er halvt kjeller,]
[- men derfor er den billig.] [-For meg er det helt greit.]
De fleste som leier er jenter, eller studenter.
[Ta det med ro, jeg skal holde det rent.]
Overrasket, hva?
-Ikke din feil, for en gangs skyld. -Å nei?
[Alt dreier seg ikke om deg. Nå var det vår tabbe.]
Ja, særlig.
[Dette er en standardkontrakt.]
[Ja, jeg skal lese den.]
[Greit hvis jeg betaler cash?]
[Helt i orden.]
[Hva gjør du i Nablus, sa du?]
[Jeg bodde en stund i Jordan,]
[og kom tilbake for å hjelpe med familiefirmaet.]
[Det er tøffe tider, så jeg vil være hos familien.]
[Du er en god sønn!]
[Lot du kona di være igjen i Jordan?]
[Nei, det gjorde jeg ikke.]
[Fadi?]
[Du ser ikke ut som en "Fadi."]
[Det får jeg høre ofte.]
[Trenger du noe mer? Internett?]
[-Det vil jo dere ungdommer ha, ikke sant?] [-Riktig.]
[-Det ordner jeg.] [-Takk skal du ha, tante.]
["Tante"? Jeg heter Hanan.]
[Ja vel.]
[-Tasnim.] [-Hei, Shirin.]
[Hvor skal dere?]
[Det er minnedag for martyren Abu Ahmad.]
[-Å ja, det stemmer.] [-Skal du ikke gå?]
[Jødene holder øye med meg. Jeg vil ikke bli arrestert igjen.]
[Stakkars deg.]
[De har folk overalt,]
[så Walid ba meg være på vakt.]
[Mannen din har rett.]
[Nassrin skal heller ikke gå.]
[Enken hans? Er hun også redd?]
[Redd? Det kvinnfolket tok med seg barna og flyktet til Berlin]
[- for å bo der]. [-Jaså?[
[Der har hun et fint hus og et liv i fred og ro,]
[mens vi må lide her.]
[Mamma, hvor er flagget vi laget?]
[Å, hva tenker jeg på... Kommer straks, skatten min.]
[Er du spent på minnefeiringen?]
[Så klart! Alle jentene fra skolen skal synge en sang.]
[Så fint, da.]
[-Vil du høre den?] [-Ja.]
[Når vi blir martyrer, kommer vi til himmelen]
[Vi er kanskje små]
[Men på dette vis blir vi store]
[Uten Palestina har vår barndom ingen mening]
[Barn, vi må følge vår religions påbud]
[Det fins ingen annen gud enn Allah, Allah elsker hver martyr]
[Du har vist hvordan vi blir menn]
[Synger hun ikke pent?]
[Jo. Du må være stolt.]
[Sangen er ikke ferdig.]
[-Måtte Allah gi deg også barn.] [-Takk.]
[-Shirin, jeg ønsker deg alt godt.] [-Takk.]
[-Vi ses.] [-Ha det bra.]
Shit!
[-Salam aleikum.] [-Aleikum salam.]
[-Hvem skal du til?] [-Abu Karim.]
[Er du bevæpnet?]
[Denne vei.]
[Fred være med deg, Abu Karim.]
[Sett deg.]
[Hva kan jeg gjøre for deg?]
[Jeg trenger mer støtte, Abu Karim.]
[Jeg må betale mennene mine.]
[Det er litt problematisk.]
[Hvorfor det?]
[Jeg fikk ordre om ikke å betale deg.]
[Abu Karim, jeg har ansvar for mine menn. De har familier å fø på.]
[Nidal, kjære venn, jeg kan ikke.]
[Ordne opp mellom deg og Walid.]
[Abu Karim...]
[Du vet hvor høye tanker vi har om deg hjemme.]
[Du vet godt hvem du har foran deg.]
[Husker du at min far skaffet deg jobben?]
[Hjelp meg nå, så løser vi ting senere, med Guds hjelp.]
[Jeg kan ikke.]
[Løs dine problemer selv.]
[Hva er dette for sted?]
[Best du ikke vet det.]
[Noen her har utstyr til oss mens vi lever i det skjulte.]
[Her.]
[Han gir deg varene. Ta dem, og kom tilbake.]
[Ikke vær redd.]
[-Hva sa han?] [-Ikke stort.]
[Han tilsto, og tryglet. At han hadde barn, og så videre.]
[Alltid den samme visa med dem.]
[For en skam.]
[Jeg tror den er til deg.]
[Nei, den er til dere.]
[Takk, Abu Samara, takk.]
Nå?
Hisham svarer ikke.
-Er han ikke alltid slik? -Jo, men nå er alle etter ham.
Håper de ikke lurte oss til å avsløre ham.
Her er en liste over de hebraisk-studentene vi fant.
-Ganske mange. -Takk.
-Dana... -Jeg har markert navnene.
Gå hjem, du.
Maher Muhammad Imad Asheikh
[Min forbannede uflaks...]
[-Hallo?] [-Hallo, Abu Maher.]
[-Hei, kaptein Ayub.] [-Står til med deg?]
[Bare bra, gudskjelov. Men vi blir jo ikke yngre.]
[Hør her.]
[Jeg forstår det slik at de som utførte angrepet snakket...]
[hebraisk.]
[Ikke israelere, mener du?]
[Nei. Palestinere.]
[De snakket flytende hebraisk,]
[ikke slik som eldre folk som har jobbet i Israel.]
[Dette var unge karer.]
[Han som ble drept, studerte hebraisk ved Birzeit.]
[Vet du noe om dette?]
[Nei, dette er nytt for meg.]
[-Det er viktig.] [-Kaptein Ayub, du bekymrer deg for mye.]
[Det er jo jobben vår, Abu Maher.]
[Du får ha det bra. Farvel.]
[Du også, min venn.]
[Den du ringer, kan ikke nås...]
Står til? Kan vi ta en prat?
Hva gjør du her så sent?
Jeg må snakke med deg om noe.
-Angående operasjonen? -Nei.
Du vet kameraet vi installerte hos Shirin?
Hun la vekk fotografiet, så vi har ikke bilde.
-Hun så meg. -Når da?
Den kvelden. Vi snakket sammen.
-Hvorfor har du ikke... -Vent. Det er bra for oss.
Hun vil hjelpe oss.
-Hun vil ut av landet. -Hvordan vet du det?
-Hun skrev til min brukerprofil. -Hvilken profil?
Den jeg brukte under operasjonen i Ramallah.
Er du helt sprø? Overser du ordrer med vilje for å sette deg i fare?
Du har lært meg å lytte til kloke råd.
Dette er et klassisk eksempel på kidnapping
eller drap av en antiterror-agent.
-Husker du Amna Muna-saken? -Ja.
Hvis hun lurer deg... Jeg sa "hvis"!
Det kan være en felle. De kan lure oss,
lokke henne til å snakke med deg, og du er jo lett å lure...
Så avtaler de møtested, og kidnapper deg.
-Det vil ikke skje. -Nei? De er like dyktige som oss!
Så hva skal jeg gjøre? Be henne ligge unna?
Jeg kan gi deg Walid og Al Makdasi, du burde heller si takk!
-Tusen takk. -Vær så god!
Vel, vel.
Fra nå av avgjør jeg når du kontakter henne.
Jeg vil vite hvor du er, med hvem,
hva du gjør og hva du sier. Er det klart?
Ikke risiker å gjøre noe uten min "ok".
Innser du konsekvensene av en kidnapping?
Jeg avtaler et møte.
Nei.
De kunne ligge i bakhold.
-Du kan treffe henne tilfeldig. -Greit.
-Jeg ber Eli la være å plage deg. -Takk.
Så hvordan er det med sønnen din?
Kom deg ut av kontoret mitt.
NABLUS, RAFIDIA SYKEHUS
Hold dere klare, de kan komme når som helst.
[Unnskyld, kona mi har ventet i to timer.]
[Jeg er lege. En sykesøster kommer snart.]
[Skam deg. Er det slik du behandler pasienter? Se på henne!]
[-Slipp meg.] [-Ikke før en lege ser til kona mi!]
[-Er du lege? Så undersøk henne!] [-Hallo der!]
[Slipp henne, ellers brekker jeg armen din.]
[-Ro deg ned.] [-Kan du gjøre selv.]
[Gå opp på taket. Amir Mahajne venter på deg.]
[Hva blander du deg etter?]
[Tror du at du er sykehusdirektør? Pass deg, småen!]
[Jeg ville kun unngå bråk.]
[Legen jobber hardt,]
[så gi henne litt pusterom.]
[Greit?]
[Greit.]
[Bra.]
[-Alt bra med deg?] [-Ja. Hva gjør du her?]
[Jeg ville ikke gå hjem til deg, alles øyne er rettet mot deg.]
[Flytt den sengen!]
[-Kom deg ut av veien!] [-Unnskyld meg...]
[Jeg har med noe til deg.]
[Her.]
[Beklager de tok det, og...]
[-Vi må også gi deg utreisevisum.] [-Flott.]
["Skyggen" har gått ut.]
[Jeg vet han besøker deg iblant.]
[Neste gang dreper de ham.]
[Det er best om vi unngår det.]
[Lov meg han ikke blir drept,]
[- så skal jeg si hvor vi treffes.] [-Greit.]
[Han reddet livet mitt, da de ville drepe meg og familien min.]
[Jeg forstår, Shirin.] [Jeg er dritt lei all volden.]
Han er på vei opp trappen. Du har 30 sekunder.
[Vi har liten tid.]
[-Ta dette.] [-Hva er det?]
[Et SIM-kort så du kan ringe meg direkte.]
[Ta det ut før treffet, så de ikke kan spore deg, ok?]
[-Ok?] [-Takk.]
[Takk til deg også.]
[Shirin...]
[Elsker du ham?]
[Nei. Jeg står i gjeld til ham.]
Doron, kjapp deg. Vakten er der hvert sekund.
[Jeg har litt jobb igjen her.]
[Jeg ringer deg tilbake.]
[Hvor er de andre?]
[Det er for risikabelt å møtes på ett sted.]
[Far ringer meg hele tiden.]
[Fint for deg at faren din tenker på deg.]
[Hva sa du til ham?]
[At jeg ble skadet under en treningskamp.]
[Han begynner å bli mistenksom.]
[Det ordner seg, om Gud vil.]
[Hva gjør vi nå?]
[Vi venter.]
[Venter?]
[Gå hjem, vær hos familien.]
[Greit?]
[Ha det.]
[-Salam aleikum.] [-Aleikum salam.]
[Hvor er du, Abu Seif? Lenge siden. Noe nytt?]
[Jeg må snakke med ledelsen.]
[Jeg må ordne noe før vi kan gå til neste fase.]
[Vi venter, Abu Seif. Alt i orden.]
[-Farvel.] [-Farvel.]
Tekst: Martin Bjørlo