[ARABISKA] [I Allahs namn...]
Läget?
-Vart ska ni? -Herzliya.
-Arbete. -Arbete?
-Trädgårdsarbete. -Jag förstår.
-Allihop? -Det är ett stort projekt.
-Okej, ha en bra dag. -Detsamma.
[Vi kom förbi! Tack, du allsmäktige Allah!]
Från och med nu pratar vi bara hebreiska. Vi är i Israel.
Det är okej.
[Bilal, kom.]
[Ge mig skruvmejseln.]
Hej på er!
Läget?
Allt bra?
Ja, allt är bra.
-Behöver ni hjälp? -Nej, tack.
Säkert?
Allt är bra, med Guds vilja.
Vad sa du?
[Kom.]
[-Hoppa in!] -Stanna!
[-Hoppa in!] [-Bilal!]
[Vad händer med Bilal?]
[Bilal!]
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Attentatet ägde rum för två timmar sedan.
En soldat dog.
Fel plats vid fel tillfälle.
Men han dödade en av terroristerna.
Den här gruppen var där för några dagar sedan.
Troligen övning och de talade hebreiska.
Tillräckligt flytande för att få passera.
Ser ut som Al Makdasi.
Det är oklart varför de stannade.
Kroppen tillhör Bilal Abu Hassan, en student vid Birzeits universitet.
Han var med i Al-Kutla, Hamas ungdomsförbund.
Så nu talar de jävlarna hebreiska?
-Vi utgår från det. -Helvete...
Några inspelningar?
-Talar de flytande? -Oklart.
Enligt underrättelsetjänsten studerar de hebreiska på universitet.
De är inga amatörer.
De är mer raffinerade än tidigare fiender.
Låtsasjudar.
Jag är inte klar.
Jag vill diskutera det som hände i byn.
Jag gav order om vem som skulle gå in. Vad hände?
-Du vet vad som hände. -Jag gick in.
Jag fixade det. Vad är problemet?
Problemet? Kameran var inte din uppgift.
-Men jag fixade det. -Vet du vad "order" innebär?
-Vet du vad "gott omdöme" är? -Säg inte så till mig.
Visst, ursäkta, det händer inte igen. Kan jag gå?
-Ja, nu kan du det. -Tack.
Men jag är inte färdig med dig än.
Kolla igenom bilderna.
Ni kan gå.
[Kom hit.]
[Är du förföljd?]
[Så varför är du sen? Jag har väntat.]
[Ledsen, soldaterna kollade alla]
[-för att någon dött.] [-Jag kan inte leva så här.]
[Springa omkring som en hund. De är oss på spåren.]
[Oroa dig inte, det lugnar sig snart.]
[Allt är Al Makdasis fel.]
[Jag sa åt Walid att inte lita på honom.]
[Walid slutade lyda order när jag sa att han står på tur.]
[Visste du att han lät Al Makdasi gömma sig i Rumana?]
[Istället för att döda honom, så hjälper han honom.]
[-Vilken röra.] [-Kom igen.]
[Sätt fart!]
-Hallå? -Hej, Gali.
Jag kan inte i dag.
Jag åker tidigt i morgon.
Doron, jag kan inte prata nu. Jalal ska reparera luftkonditioneringen
-så jag måste ta ut pengar. -Vem är Jalal?
Han ska kolla luftkonditioneringen. Det ingår i garantin.
Vad pratar du om?
-Så sa de. -Vilka då?
Företaget.
Släpp inte in honom förrän jag kommer.
Han är ju på väg!
Släpp inte in honom! Tack!
[Håll huvudet högt.]
[Var stolta över Bilal, Allah lät honom dö som martyr.]
[Var stolta över er själva!]
[Vi dödade en soldat i dag]
[och fler kommer att dö.]
[Vi ska hämnas på de judiska hundarna med Allahs hjälp.]
[Och Bilals begravning?]
[Vi kan inte gå.]
[Vi vill hedra hans minne,]
[men judarna är ute efter oss.]
[Men alla organisationer skickar folk till begravningen.]
[-Till och med Jihad.] [-Vad är det du inte förstår, Ahmad?]
[Vi kan inte gå.]
[Om ingen tar på sig attentatet]
[måste vi agera i hemlighet.]
[Uppfattat? Alla håller koll på oss.]
[De fotar alla på begravningarna. Eller hur, Maher?]
[-Frågar du mig?] [-Varför inte?]
[-Jag är inte min pappa.] [-Du vet.]
[Ahmad!]
[Lugn.]
[Jag ställde en enkel fråga och han vet svaret.]
[Vi går före familjen och allt annat.]
[Eller hur, Maher?]
[Judarna knackar inte på innan de dödar oss.]
[Öppna dörren, Ali.]
[Det är Walid.]
[Hej.]
[-Packa ihop och stick.] [-Varför då?]
[Du skapar problem för oss.]
["Oss"?]
[För dig?]
[Vad är det du inte förstår?]
[Du skulle inte ha genomfört attentatet. Du gick emot order.]
[Vi försökte kidnappa en soldat.]
[-Hamas vill väl det?] [-Jag säger vad Hamas vill.]
[-Är kidnappning fel?] [-Nej.]
[Ni varken kidnappade honom eller återvände med kroppen.]
[Vi kunde inte.]
[Just därför sa jag nej.]
[Hade du tagit åt dig äran om vi hade lyckats?]
[Rörelsen hade gjort det.]
[Ingen kan ta åt sig äran för ett Hamas-attentat.]
[Vilka betalar för Bilals begravning?]
[Inte vi.]
[Du beslutar inte åt Hamas.]
[Han är inte Hamas]
[och Hamas kan inte finansiera honom.]
[Är jag inte Hamas?]
[Jag är Abu Nidal Awdallahs son.]
[Vem är du?]
[Jag är befälhavare för Hamas väpnade gren, din skit]
[och jag beordrar dig att hålla käften!]
[Tror du att vi är idioter och att Abed inte sagt]
[att han tvingades ge dig Dorons adress?]
[Nidal, glöm inte vem du är.]
[Var står ni?]
[På vilken sida?]
[Om ni inte sticker]
[är jag färdig med er]
[och då slutar det illa.]
Hallå där!
-Vem är du? -Jag ska kolla luftkonditioneringen.
[-Ursprung?] [-Nasaret. Problem?]
[Sluta upp och stick!]
-Men hon bad mig komma. -Jaså?
-Vem skickade hit dig? -Doron...
-Vem skickade dig? -Doron, vad gör du?
-Släpp honom! -Vem jobbar du för?
-Vad gör du? -Core International.
-"International"? Stick härifrån! -Låt honom vara!
-Ursäkta? -Stick, sa jag!
Jag ringer polisen och du är skyldig oss 250 sheqalim.
[-Stick!] -Lugna ner dig!
Vad är det med dig?
Kom, vi går in.
Ledsen...
-Är du galen? -Förlåt.
-Kom inte hit igen. -Gali...
Du får inte göra så här inför mina barn!
-Då ordnar jag kontaktförbud. -Kom igen...
Vad sysslade du med?
[Vi är här, Abu Samara.]
[Tack.]
[Vänta här. Håll utkik.]
[Visst.]
[-Kuvertet.] [-Jaha...]
[Ockupationsarmén meddelar att en soldat har dödats]
[under ett palestinskt attentat.]
[Enligt arméns talesperson Avihay Adraee]
[tjänstgjorde soldaten i en av flygvapnets elit...]
Ni känner till husets historia.
Det var ett av Panterns gömställen.
Al Makdasi ska ha setts där.
Så vi har helt klart ont om tid.
Vi måste göra oss redo och sticka.
Frågor?
Var uppmärksamma. Vi har tagit nog med skit.
Doron, jag vill prata med dig.
Vad är det?
Du följer inte med i dag.
-Vadå? -Du stannar här.
-Vad pratar du om, Eli? -Tror du att du kan göra som du vill?
Jag sa åt dig att inte göra något dumt,
men du hörde visst fel. Du gör inte som du vill här.
-Fan ta dig. -Doron...
[Stanna, jag gör kaffe.]
[-Jag har bråttom.] [-Vart ska du?]
[Fotboll med Nasser och hans kusin. Vi har planen i 90 minuter.]
[Fotboll i de kläderna?]
[Jag har kläder i väskan.]
[Varför använder du inte Adidas-skorna du bad om?]
[Är de också i väskan?]
[Jag glömde dem hos Nasser. Han tar med dem.]
[Okej, vi dricker kaffe.]
Atalef, det här är befälhavaren. Vad händer?
Atalef till befälhavaren, inga skyttar i sikte.
-Jag sticker om två minuter. -Uppfattat.
VÄNTAR PÅ UPPKOPPLING
-De hittar min källa. -Ser ut som om han lurat dig, Gabi.
NABLUS, RAFIDIA
[-Allt väl?] [-Absolut.]
[Det är mindre än det såg ut på bild, men det är fint.]
[Jag skrev två rum för att det där även är ett sovrum.]
[Jag hyr sällan ut det för att det är på källarplan.]
[-Därav det låga priset.] [-Det går bra för mig.]
[Kvinnliga studenter brukar hyra det.]
[Ingen fara, jag håller det fint.]
Vilken överraskning.
-Otroligt nog inte ditt fel. -Precis.
Allt handlar inte om dig. Det var en underrättelsemiss.
Visst.
[Ett vanligt hyreskontrakt.]
[Jag ska läsa det.]
[Kan jag betala kontant?]
[Inga problem.]
[Vad sa du att du gör i Nablus?]
[Jag bodde i Jordanien ett tag]
[och återvände för att hjälpa till med familjeföretaget.]
[Det är tuffa tider och jag vill vara nära familjen.]
[Du är en bra son.]
[Är frun kvar i Jordanien?]
[Nej, det är hon inte.]
[Fadi?]
[Du liknar inte en "Fadi".]
[Folk brukar säga det.]
[Något annat? Internet?]
[-Det vill väl ni ungdomar ha?] [-Precis.]
[-Jag tar hand om det.] [-Tack, faster.]
["Faster"? Jag heter Hanan.]
[Okej.]
[-Tasnim.] [-Shirin.]
[Vart ska ni?]
[Det är Abu Ahmads minnesdag i dag.]
[-Just det.] [-Kommer du inte?]
[Judarna bevakar mig. Jag vill inte bli gripen igen.]
[Din stackare.]
[De har allierade överallt]
[så Walid vill att jag aktar mig.]
[Han har rätt.]
[Nassrin kommer inte heller.]
[Abu Ahmads änka? Är hon också rädd?]
[Nej, hon tog med sig barnen och flydde till Berlin]
[-för att bosätta sig där.] [-Jaså?]
[Hon har ett fint hus och ett lugnt liv]
[medan vi lider här.]
[Mamma, var är flaggan som vi gjorde?]
[Just det... Vänta här, gumman.]
[Ser du fram emot minnesdagen?]
[Ja, alla flickorna i skolan ska sjunga en sång.]
[Vad fint.]
[-Vill du höra?] [-Visst.]
[När vi söker martyrskap, så kommer vi till himlen]
[Ni kallar oss för små]
[Men vårt levnadssätt gör oss stora]
[Utan Palestina är vår barndom meningslös]
[Barn, vi måste följa religionens budord]
[Den enda guden är Allah och Allah älskar martyrer]
[Ni har lärt oss att bli riktiga män]
[Visst sjunger hon fint?]
[Ja, du måste vara så stolt.]
[Sången är inte slut.]
[-Må Gud välsigna dig med barn.] [-Tack.]
[-Shirin, jag applåderar dig.] [-Tack.]
[-Vi ses.] [-Hej då.]
Helvete!
[-Frid vare med dig.] [-Och med dig.]
[-Vart ska du?] [-Abu Karim.]
[Är du beväpnad?]
[Den här vägen.]
[Frid vare med dig, Abu Karim.]
[Slå dig ner.]
[Hur kan jag hjälpa dig?]
[Jag behöver mer stöd.]
[Jag måste betala mina mannar.]
[Det är problematiskt.]
[Varför då?]
[Jag får inte finansiera dig.]
[Jag bär ansvar för min mannar och de har familjer.]
[Nidal, min vän, jag kan inte.]
[Slut fred med Walid.]
[Abu Karim...]
[Du vet hur mycket vi högaktar dig.]
[Du vet vem som sitter framför dig.]
[Du fick det här jobbet tack vare min far.]
[Hjälp mig nu, så löser vi förhoppningsvis allt senare.]
[Jag kan inte.]
[Lös dina egna problem.]
[Var är vi?]
[Bäst att du inte vet.]
[Vi har någon här som hjälper oss medan vi är på rymmen.]
[Här.]
[Han ska ge dig grejer. Ta dem och kom tillbaka.]
[Oroa dig inte.]
[-Vad sa han?] [-Inte mycket.]
[Han erkände att han begått förräderi och grät om att han har barn.]
[Alltid samma visa.]
[Synd och skam.]
[De är nog dina.]
[Nej, de är era.]
[Tack, Abu Samara.]
Nå?
Hisham svarar inte.
-Så är det väl alltid? -Ja, men nu är alla ute efter honom.
Hoppas inte att vi har avslöjat honom.
Här är studenterna som utredningen avslöjat.
-Ganska många. -Tack.
-Dana... -Jag har markerat dem.
Du kan gå hem.
MAHER MUHAMMAD IMAD ASHEIKH
[Jag har verkligen otur...]
[-Hallå?] [-Abu Maher.]
[-Kapten Ayub.] [-Hur är det?]
[Det är gudskelov bra, men vi blir inte yngre.]
[Hör på...]
[Jag har hört att attentatsmännen talade...]
[hebreiska.]
[Var de inte israeler?]
[Nej, palestinier.]
[De talade flytande hebreiska]
[inte som gamlingar som har jobbat i Israel.]
[De var unga.]
[Den som dödades studerade hebreiska vid Birzeit.]
[Vet du något om det?]
[Nej, det är nytt för mig.]
[-Det här är avgörande.] [-Du oroar dig för mycket.]
[Våra jobb går ut på att oroa sig.]
[Ta hand om dig. Hej då.]
[Detsamma, min vän.]
[Abonnenten är inte tillgänglig...]
Läget? Kan vi prata?
Vad gör du här så här sent?
Vi behöver prata.
-Om operationen? -Nej.
Minns du kameran hos Shirin?
Hon tog ner tavlan och bilden försvann.
-Hon såg mig. -När då?
När jag satte dit kameran. Vi pratade.
-Varför... -Hör på. Det är bra för oss.
Hon vill hjälpa oss
-och lämna landet. -Hur vet du det?
-Hon skrev till mig. -Hur då?
Till mitt användarnamn.
Är du galen? Utsätter du dig för fara med flit?
Du lärde mig att föra krig med rådklokhet.
Det här är ett kidnappnings- eller mordförsök
på en agent! Minns du Amna Muna?
-Ja. -Om hon lurar dig...
-Det gör hon inte. -Om!
Det kan vara en fälla. De kan lura oss
och få henne att prata med dig, vilket är lätt då du är en idiot...
-Ja. -De stämmer möte
-och kidnappar dig. -Så är det inte.
Enligt vem? De är lika listiga som vi!
Vad ska jag göra? Säga till henne att låta mig vara?
Jag kan fixa Walid och Al Makdasi. Är du inte tacksam?
-Tack. -Varsågod!
Okej.
Jag avgör när du kontaktar henne.
Jag vill veta var du är, med vem,
vad du gör och vad du säger. Uppfattat?
Att inte invänta mitt godkännande innebär en risk.
Inser du vad som händer om du kidnappas?
Visst, jag ordnar ett möte.
Nej.
De kan ligga i bakhåll.
-Träffa henne spontant. -Okej.
-Jag säger till Eli att låta dig vara. -Tack.
Hur är det med din son?
Stick, din idiot.
NABLUS, RAFIDIASJUKHUSET
Var på er vakt. De kommer när som helst.
[Ursäkta mig, min fru har väntat i två timmar.]
[En sköterska kommer snart.]
[Skäms! Behandlar man patienter så här? Se på henne!]
[-Släpp mig.] [-Inte förrän min fru får hjälp!]
[-Är du läkare? Ta hand om henne!] [-Hallå där!]
[Släpp! Jag bryter armen på dig!]
[-Lugna dig.] [-Lugna dig själv!]
[Gå upp på taket. Amir Mahajne väntar där.]
[Vem tror du att du är?]
[Tror du att du driver sjukhuset? Passa dig!]
[Jag ville bara förhindra problem.]
[Läkaren jobbar väldigt hårt]
[så ta det lugnt med henne.]
[Okej?]
[Okej.]
[Bra.]
[-Är du okej?] [-Vad gör du här?]
[Jag ville undvika ditt hus. De håller koll på dig.]
[Flytta sängen!]
[-Ur vägen!] [-Ursäkta...]
[Jag har något till dig.]
[Varsågod.]
[Ledsen att de tog det.]
[Du behöver fortfarande ett utresevisum.]
[Toppen.]
[Skuggan är ute.]
[Jag vet att han besöker dig ibland.]
[Nästa gång dödar de honom.]
[Vi bör båda undvika det.]
[Lova att du inte dödar honom]
[-så säger jag till när vi kan ses.] [-Okej.]
[Han räddade mig. De tänkte döda mig och familjen.]
[Jag förstår, Shirin. Jag är trött på våldet.]
Han tog trapporna. Du har 30 sekunder.
[Vi måste snabba oss.]
[-Till dig.] [-Vad är det?]
[Ett SIM-kort som du kan ringa mig med.]
[Plocka ut det innan mötet, så att de inte spårar dig.]
[-Okej?] [-Tack.]
[Tack.]
[Shirin...]
[Älskar du honom?]
[Nej, jag står i skuld till honom.]
Sätt fart! Vakten kommer när som helst.
[Jag måste jobba.]
[Jag ringer upp, okej?]
[Var är alla?]
[Det är för riskabelt att samlas.]
[Pappa ringer hela tiden.]
[Det är bra att han oroar sig för dig.]
[Vad sa du till honom?]
[Att jag spelat fotboll och skadat mig.]
[Han börjar bli misstänksam.]
[Det ordnar sig.]
[Vad är nästa steg?]
[Vi väntar.]
[Väntar?]
[Gå hem till din familj.]
[Okej?]
[Hej då.]
[-Frid vare med dig.] [-Och med dig.]
[Var är du, Abu Seif? Det var ett tag sedan. Något nytt?]
[Jag måste prata med ledningen.]
[Jag måste fixa något innan vi fortsätter med nästa fas.]
[Vi väntar, Abu Seif. Ta det lugnt.]
[-Farväl.] [-Farväl.]
Undertexter: Sofia Andersson