Er det din?
Tak.
Går du til judo?
Ja.
-Hvad hedder du? -Ido.
Ido.
-Er din far hjemme? -Nej.
Hvor er han?
I Ezuz med farfar. Hvem er du?
Ido!
Jeg er hans soldaterkammerat.
Hav en god dag, min ven.
-Ido, hvem var det? -En af fars venner.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Far. -Idodi, hvordan går det?
-Hvem af jer talte med ham? -Rolig.
-Hvad ville han? -Ingenting, han var flink.
Havde han accent?
De talte udenfor. Han gik, da han så mig.
Alt okay?
Hvad så, Ido?
-Doron, hvad sker der? -Giv os et minut.
-I må væk herfra, nu. -Hvad mener du?
I er i fare her.
-Fortæl mig, hvad der sker? -Ikke nu.
-Hvor skal vi tage hen? -Til min gård.
-Seriøst?! -Tror du, at du kan beskytte dem?
Doron, du bor her ikke. Det er noget, vi bestemmer.
-Det er ikke dit hus! -Det er heller ikke dit, så slap af!
Idodi,
kig godt efter, og fortæl mig, om det var ham her, du så, okay?
Var det ham?
Genkender du ham? Er det ham?
-Ja. -Er du sikker?
Det tror jeg.
Okay.
Hvem er han?
Bare en fyr, det er okay.
-Er det? -Bare rolig.
[ARABISK] [Hvem er det?]
[Samir.]
[Samir!]
[Hvordan har du det, skat?]
[Lad mig se dig.]
[Er du okay?]
[Jeg har det gudskelov fint.]
[-Hvor er min mor?] [-På markedet, hun er snart tilbage.]
[Sid ned.]
[Sæt dig.]
[Nej, jeg går i bad.]
[Jeg hjælper dig.]
[Jeg klarer mig.]
MORENO
-Hej, Steve. -Goddag.
Håber ikke, jeg forstyrrer. Her er nogle ting, som Moreno...
Jeg mener, som Mickey efterlod, så jeg tænkte...
Kom indenfor.
-Jeg ville ikke forstyrre. -Det gør du ikke.
-Undskyld rodet. -Det er fint.
-Er din mor hjemme? -Nej, hun er ude.
Vil du have noget at drikke?
Jeg kan lave noget te.
-Te? -Med whisky?
-Seriøst? Te med whisky? -Alt passer til whisky.
Godt så.
Pakkede I den ind i toiletpapir?
-Så den ikke skulle gå itu. -I er ligesom børn.
Hvad er det?
"Fra træningslejr 15 til major Michael Moreno,
for dit bidrag til den nationale sikkerhed."
Og der er en lille tegning af et jagerfly.
Og en model.
Legetøj.
Det må have været sjovt på jeres "sommerlejr."
Jeg tænkte, at det ville betyde noget for dig.
Det betyder ikke en skid.
Beklager.
Souvenirs er ikke lige mig.
Hvordan klarer du den?
Nogle gange gør alkoholen mig mere trist end glad.
Det er jeg ked af...
Hvad er du ked af?
Jeg troede, at tingene ville muntre dig op, det var ikke...
Tror du, det tændte ham?
Hvilket?
Jeg har altid antaget, at han gjorde det for...
...du ved,
spændingens skyld.
Jeg må hellere...
Jeg bør gå.
Gå ikke.
Undskyld.
Okay, jeg stopper.
Satans også...
Det ligner, du har to ugers lort i bleen.
Sikken sød lille én.
Fandens.
Undskyld, men jeg bliver nødt til at gå.
Har du lagt mærke til, at du altid undskylder?
Undskyld, at jeg altid undskylder.
Ingen årsag. Jeg har hygget mig.
-Er du okay? -Ja, jeg har det fint.
[-Velbekomme, min søn.] [-Tak.]
[Kan du huske, hvad din far gjorde, når han kom hjem efter forhør?]
[Du var lille.]
[Han brændte alt sit tøj,]
[især det, de gav ham, alt det, han fik af dem,]
[i tilfælde af at tøjet havde mikrofoner.]
[De barbariske jøder finder altid på noget nyt.]
[Tak, mor.]
[Spis op, skat.]
[Det er slut. Fra nu af bliver alt godt.]
[Om Gud vil.]
-Værsgo. -Tak.
-Far? -Hvad?
Har du prøvet at skyde med pistol?
Nej.
Eller jo, på en skydebane.
Har du prøvet, at nogen skød efter dig?
Lad os tale om noget andet.
-Har du nogensinde været i krig? -Ja.
Det har alle her i Israel. Er det ikke rigtigt, Eyal?
Ikke alle.
Der er ingen grund til at kæmpe hele tiden, Doron.
Vi er heldige.
-Hvorfor? -At du ikke døde.
Som onkel Boaz.
[-Din mor giver dig indsprøjtningerne.] [-Gør det ondt?]
[Kun en lillebitte smule.]
[-Dr. Shirin?] [-Et øjeblik.]
[Du ville tale med din mand.]
[Du skal nok blive rask.]
[Jeg kan ikke tale her.]
[Gå derover, han ringer om to minutter.]
[Hallo?]
[Shirin?]
[Ja, Walid?]
[Hvordan har du det?]
[Godt, jeg er på arbejde.]
[-Plager kaptajn Ayub dig stadig?] [-Overhovedet ikke.]
[Virkelig?]
[Jeg er åbenbart ikke så vigtig.]
[Jeg savner dig.]
[I lige måde.]
[Jeg har lyst til at se dig hele tiden,]
[men de giver mig ikke lov.]
[Det er ærgerligt, for det er rette tid på måneden.]
[Du ved.]
[Hvad?]
[Jeg har ægløsning.]
[De næste par dage er det bedste tidspunkt.]
[Jeg kan ikke nu.]
[Jeg forstår, du har ret.]
[Det er vigtigere, at du er i sikkerhed.]
[Ved du hvad? Jeg finder på noget.]
[Jeg klarer den, overlad det til mig.]
[Jeg finder et sikkert mødested og giver besked.]
[Er du sikker?]
[Helt sikker.]
[Jeg elsker dig.]
[I lige måde.]
Han var i mit hus, Gabi! Forstår du? I mit hus!
Hele systemet arbejder for dig, Doron,
et team overvåger dit hus 24/7.
Jeg vil have en vagt til min far og mine børn
og undercover-agenter, hver gang Gali forlader huset!
-Sagde jeg ikke, at hun skulle flytte? -Jo, men hun og Eyal nægtede!
Jaså.
-Hvordan kom den møghund ind i landet? -Hvem, Eyal?
-Ja, Eyal... -Okay, slap af.
-Det kunne han have gjort med et falsk ID. -Har Samir sagt noget?
Samir studerer og er ikke involveret i sin brors aktiviteter.
-Pressede du ham? -Det gjorde jeg.
Skal jeg prøve, Gabi?
-Vi har ham ikke længere. -Hvad skal det sige?
-Han er blevet løsladt. -Hvad?
Der er intet, der forbinder ham med broderen, du kender rutinen.
Gabi, han forsøgte at dræbe mig, og så lader du hans bror gå?!
Er du tosset?! Det er uhyrligt!
Hans hus overvåges af enhed 8200 og sikkerhedskameraer.
Samarbejder han med Nidal, opdager vi det.
Han er ikke en skid værd for os i forvaring! Doron!
Doron!
Hold op med det der. Vi knokler røven ud af bukserne for dig.
-Glem ikke, hvad der skete sidst. -Fint.
-Jeg mener det! -Jeg sagde, fint!
ANAT, MORENOS SØSTER
ER DU HJEMME? JEG ER HER I HOLON.
HVORHENNE?
Hej.
-Er det et dårligt tidspunkt? -Nej, kom ind.
Jeg blev bare overrasket. Du besvarede ikke mine opkald, så jeg tænkte...
Jo, altså...
Undskyld, men det føltes som om, der var nogle uløste ting imellem os,
du ved, jeg ville ikke have, at det skulle blive akavet.
-Ja, vi lod os rive med. -Ja.
Jeg håber ikke, at jeg sårede dig.
Jeg kastede mig jo nærmest over dig.
Jeg var... ret fuld,
men hvis jeg ikke drikker, så tuder jeg...
Tja.
Så, jeg tror ikke...
Jeg tror ikke, at det går.
Okay.
Godt så.
Vil du have en kop kaffe?
-Uden sukker. -Okay.
Var det uden sukker?
Karl Smart...
Hvad er det? Spiller du den af til sandkager?
Kig i den, så bliver du også liderlig.
Kan du lave mad?
Er det et problem?
Overhovedet ikke.
Det er totalt charmerende.
Jeg tog et madlavningskursus engang, men blev ikke færdig.
Er det sandt? Hvorfor ikke?
Gazakonflikten.
-Hvorfor fortsatte du ikke bagefter? -Det gør jeg også en dag.
-For at blive kok? -Ja.
-Laver du så mad til mig en dag? -Selvfølgelig.
-Så gør det. -Jeg vil åbne min egen restaurant.
Fantastisk.
Ja?
Hvad sker der?
Hvad mener du med nu?
Okay, tag ikke alene af sted, jeg tager med.
-Enheden? -Ja. Doron har brug for mig.
Undskyld.
Det er okay.
[Lad mig give dig en hånd, tante.]
[Du er en ældre kvinde, det må være tungt.]
[Du ved intet om kvinder.]
[Hvorfor ikke?]
[Man siger da ikke til en kvinde, at hun er gammel.]
[-Sikkert derfor, jeg aldrig blev gift.] [-Ja, formentlig.]
[Bare sæt dem her.]
[Tusind tak.]
[Vil du have en kop te?]
[-Jeg skal selv have en kop.] [-Okay.]
[Det er min mand, Hassan, Abu Omar,]
[må han hvile i fred. Han døde for tre år siden.]
[-Må han hvile i fred.] [-Vi havde nogle gode år sammen.]
[Hvornår var det?]
[Indtil '87, før modstandsbevægelsen og alt det rod.]
[Vi fik besøg fra Tel Aviv.]
[Vi havde israelske venner, rare mennesker.]
[The Beatles?]
[Er det forkert? Fordi de ikke er én af os?]
[Tværtimod, de er gode, jeg kan godt lide dem.]
[Jeg har boet i Europa, jeg foretrækker deres senere plader.]
[Undskyld mig.]
[-Jeg bliver nødt til at tage den.] [-Det er intet problem.]
[-Du må have mig undskyldt.] [-Værsgo.]
[Jeg lytter.]
[Du sagde, jeg skulle ringe, hvis jeg så noget usædvanligt, ikke?]
[-Sig frem.] [-Der var et skænderi her på hospitalet,]
[og pludselig var hun væk.]
[Hun mødtes med mistænkelige folk på taget.]
[-Hvornår?] [-For et par dage siden.]
Tak fordi du kom, min ven.
Selvfølgelig, mand.
Du skulle ikke gøre det her alene.
En trussel mod din familie er som en trussel mod min.
Tak.
Der går den beskidte køter.
-Så er det nu. -Vent, vent. Lad ham gå ind først.
Af sted.
[Samir!]
[Samir, hvordan går det?]
[-Bliv der!] [-Vidste du, at Nidal besøgte mit hus?]
[-Samir, hvem er den mand?!] [-Hold kæft!]
[-Sådan skal du ikke tale til hende!] [-Hold din kæft!]
[Din bror var i mit hus.]
[Han talte med min søn. Så nu taler jeg også med hans familie.]
[Jeg har sagt, at jeg ikke ved noget.]
[Det gør min søn heller ikke!]
[Fortæl din bror, at hvis han nærmer sig igen, slår jeg dig ihjel,]
[derefter din mor og din smukke, gravide hustru!]
[Jeg er rablende sindssyg.]
[Jeg dræbte din far med mine bare næver.]
[Fortæl din bror, at hvis han viser sig igen, er det slut.]
[Så dør I alle sammen. Forstået?]
[-Forstået?] [-Samir...]
[Forstået?]
[-Fred være med dig.] [-Og med dig.]
[Hvor er Nidal?]
[Vi er nødt til at tale, Walid.]
[Dig?]
[Hvad vil du mig?]
[Der er noget, jeg må fortælle dig.]
[Vil du høre det?]
[Amir?]
[Det er mig.]
[Det ved jeg.]
[Om to dage, klokken 14:00,]
[på Four Seasons Hotel i Ramallah.]
[Og Walid forbliver i live.]
[Det gør han.]
[Flyver du mig til Paris?]
[Hvis Walid rent faktisk dukker op.]
[Og hvis han ikke gør?]
[Tager vi os af dig.]
[Jeg er bange.]
[Husk nu, at om 48 timer er du en fri kvinde.]
[Farvel.]
[Farvel, Shirin.]
[Tag den her, kære.]
[Pas på dig selv, søn.]
[Vær stærk, og din bror vil kunne hjælpe dig.]
[Vent og se.]
[Bare rolig, mor.]
[Det er bare midlertidigt.]
[Nej, det er det ikke.]
[Det lover jeg. Vi skal opfostre vores søn sammen.]
[Du må ikke gå, Samir.]
[-Kom nu.] [-Bliv hos os, min elskede.]
[-Slip mig.] [-Samir...]
[Samir!]
[Bare rolig, kære.]
[Det er ikke ham, de er efter. Han kommer tilbage.]
[Han kommer ikke tilbage.]
[Det ved jeg.]
[-Hvem er det?] [-Det er mig. Åbn op.]
[-Er du alene?] [-Ja.]
[Min kære bror, godt du kom sikkert frem.]
[Hvad er der? Fortæl.]
[Svinet opsøgte mig.]
[Doron!]
[Hvornår?]
[Jeg var på markedet med Marwa. Han truede os.]
[Gud, tilgiv os vore synder.]
[-Jeg vil flygte til Jordan, Nidal.] [-Jeg sværger ved Gud, at jeg dræber ham.]
[-Hører du?] [-Ja, det er ikke noget problem.]
[Jeg vil til Jordan med Marwa.]
[Jeg mener det.]
[-Vil du hjælpe os?] [-Ja, hvad end det skulle være.]
[Abu Seif, vores helt. Fred være med dig, kriger.]
[Fred være med dig. Hvordan går det, Abu Hazem?]
[Gud være lovet.]
[Jeg har ikke set dig i 100 år.]
[Vi hører meget om dig her.]
[-Takket være Allah den Almægtige.] [-Gud velsigne dig.]
[Hvad med det, vi talte om?]
[Vi har vores mand i Nazareth, jeg sendte dig adressen sidste gang.]
[Nidal, vores folk forventer handling fra din side,]
[på vores vegne.]
[Jeg har renset vores hjemland for en undercoverindsatsleder.]
[Det har vi ikke brug for. Du ved, hvem vi er.]
[Denne mulighed får man kun én gang i livet.]
[Men min fars ven har bremset al økonomisk støtte,]
[og jeg er er løbet tør for midler.]
[Det er på tide at forlade dem.]
[Det ved jeg.]
[Jeg tror på dig, Abu Seif.]
[Ingen før dig, har turdet hejse ISIS-flaget i Palæstina.]
[Med Allahs hjælp, jeg skuffer jer ikke.]
[Til sejren, Abu Seif!]
[-Farvel.] [-Fred være med dig.]
RAMALLAH, Al-MASYOUN-KVARTERET
Missionen er at stoppe Walid.
Han er Vestbreddens topterrorist og ansvarlig for drabet på Boaz.
Steve og Sagi, I forklædes som palæstinensiske færdselsbetjente.
Avihai, Nurit og Doron, I står af ved hotellets hovedindgang, spreder jer
og venter på at tage imod.
Stoler du på, at hun ikke lokker os i baghold?
Vi stoler ikke på nogen. Hvis det er et baghold,
gør I det af med dem alle, også hende.
[-Hvor er du?] [-Jeg er tæt på hotellet.]
[Jeg venter på dig.]
[Giv mig så kort tid med ham som muligt. Jeg er bange.]
[Jeg ved det. Det skal nok gå. Det er snart overstået.]
[-Hvad skal jeg gøre med mobilen?] [-Smid SIM-kortet væk.]
[-Hvordan finder du mig så?] [-Vi ser alt.]
[Farvel.]
Hun har passeret os.
["Skyggen" er her.]
Godt, det tyder på, at Walid er i nærheden.
Vær opmærksomme.
Køretøj nærmer sig.
[-Hop ind.] [-Hvem er du?]
[Walid har sendt mig. Hop ind.]
-De har sat hende i en taxa, Eli. -Kan du se Walid?
Negativt, ingen visuel ID.
Okay, taxaen er jeres mål nu. Hold øje med den.
["Skyggen" har opdaget os.]
-Er du sikker? [-Ikke fuldstændig.]
Kan du håndtere ham?
[Sagtens.]
Avihai, gå ind i bilen.
Mist dem ikke.
-Held og lykke. -Kør, kør!
[-Hvor kender jeg dig fra?] [-Hvad, har du glemt det?]
[-Burde jeg kunne huske dig?] [-Kom, lad mig minde dig om det.]
[Du var på hospitalet!]
-Nurit, hvad er status? -Alt er sikret. Få mig væk herfra.
[Hvor kører du mig hen? Sig hvorhen!]
[Det finder du ud af.]
Følg efter dem, men uden at blive afsløret.
Venstre, venstre, drej til ventre.
Eli, han drejede til venstre ind mod markedspladsen.
Det kan jeg se. Kør ikke derind. Hold afstand.
Men jeg mister hende af syne.
Doron, gør intet, før vi har et positivt ID.
Kan I identificere nogen? Genkender I noget?
-Hvor er de? -Vi kan intet se.
De er kørt af et sted, jeg kan ikke se noget.
[Walid!]
[Walid, hvad er der?]
[Hvad er der?]
[Walid?!]
[-Walid!] [-Nidal fortalte mig det.]
Oversættelse: Phoebus A. D. Moreleón