Vet du hvem hun er? Kjente du henne?
Var du her da det skjedde?
Kan du høre meg?
Forsvinn, din faen.
Jeg er lei for det, Doron. Dette burde ikke skjedd.
Alle dør rundt meg, Gabi.
Alle bare dør!
ISRAELSK POLITI - INGEN ADGANG
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Kom inn, Hanita. Kan du gjenta?
Så fant du noe på Abu Naim?
Nei. En helt vanlig barber, har vært der i 15 år.
[ARABIC] [Bare vent, Eli.]
[Dette skal du få angre. Helvete...]
[-Hvor er du?] [-Han går snart inn.]
-Vår mann er litt nervøs. -Helsike...
[-Abu Naim, du er bydelens beste.] [-Ja, det er jeg.]
[Takk, Abu Musa.]
[-Salam aleikum.] [-Aleikum salam!]
[Ta plass.]
La oss få det raskt overstått.
[Takk, min gode mann.]
[-Brillene dine.] [-Farvel.]
[Vær så god neste!]
[Gå først, du.]
[Jeg har det ikke travelt. Gå først, du.]
[Bare gå først.]
[Takk.]
[-Ahmad, vasker du håret hans?] [-Vær så god.]
[Sett deg vel til rette.]
[-Er vannet passe?] [-Ja, bra.]
[Ikke klipp for kort, bare en liten stuss.]
[-Ikke vær redd.] [-Svogeren min skal gifte seg.]
[-Så gjør det pent.] [-Ikke vær redd.]
[-Og...] [-Slapp av, han er byens beste.]
[-Sånn.] [-Takk.]
[Ta plass her.]
[Kom igjen, kompis.]
[Velkommen.]
[-Vent nå litt...] [-Helt rolig.]
[-Nei, nei...] [-Nå fornærmer du meg.]
[Jeg gir deg en moteriktig klipp.]
[Beklager så mye,]
[men jeg har det travelt. Bare ha i litt gelé, så er det bra.]
[-Bare gelé?] [-Ja.]
[-Kona blir fornøyd.] [-Håper det!]
[Ferdig.]
[-Hvor mye ble det?] [-Det går på huset, kompis.]
[-Ha det bra.] [-Takk, kompis.]
[-Farvel.] [-Farvel.]
[-Takk!] [-Farvel, kjekken!]
[Adjø.]
[FORRÆDER]
[Hva driver dere to med?]
[Kom dere vekk!]
[Forsvinn!]
[Nidal, hva holder du på med?]
[Ikke vær dum, ikke ring noen!]
[Hallo? Hvem er dette?]
[Den som skal henrette deg, familien og elskerinnen din, din hund.]
[Eier du ikke skam? At du våger ringe meg!]
[Så du gir meg dødsdom? Bare vent.]
[Du vet hvordan vi straffer forrædere.]
[Er jeg en forræder? Du drepte Walid Al-Abed!]
[-Du er ferdig!] [-Jødene drepte ham, din idiot.]
[Ditt problem er at du tror alt du hører.]
[Ditt ego gjør deg blind, og har fått deg til å svikte din fars verdier.]
[Måtte Allah forbanne deg.]
[Måtte Allah forbanne deg, din hund!]
[-Hva skulle det tjene til?] [-Ro deg ned, Samir.]
[-Vi kommer til å dø.] [-Nei. Ingen kommer til å dø.]
[Vi har penger, til lønn og alt mulig.]
[Be alle glemme vennene sine. Ingen må ringe noen!]
[Eller treffe noen. Inntil vi møtes.]
[Jeg lover deg, Samir, vi skal ære vår avdøde far.]
[-Vær tålmodig.] [-Jeg gir blanke i ære.]
[Og ikke møt Marwa bak min rygg, forstått?]
[Fra nå av sier du ifra om hvert skritt du tar.]
[-Jeg har ikke møtt henne.] [-Ikke lyv for meg.]
[Du traff henne på markedet. Du ble skygget!]
[Det holder, la meg være!]
[Så jeg skal ikke gå ut?]
[Jeg vil ikke ende opp som en ettersøkt person!]
[Jeg vil oppdra og utdanne sønnen min!]
[Marwa er gravid. Hun er i tredje måned.]
[Jeg får snart barn.]
[Og jeg vil ikke dø.]
[Få meg ut herfra.]
[Hvordan kunne du holde det hemmelig?]
[Så jeg skal bli onkel?]
[Så lenge du er hos meg, vil jeg beskytte deg, Samir.]
[Jeg lover å hjelpe dere ut.]
Doron?
God morgen.
Kaffe?
Hva gjør du her?
Jeg ville se hvordan du har det.
Hvordan jeg har det...?
Vet ikke.
Skal jeg ta med ungene? De spør etter deg.
Ikke kom hit med dem, dette er dødens hus.
De er barna dine, de vil treffe deg.
Du burde heller ikke være her. Dra hjem.
Det er ikke bare du som har mistet ham. Barna dine har mistet bestefaren sin.
Du må være sterk, for deres skyld.
Du skjønner det ikke.
Du skjønner det simpelthen ikke.
Da Boaz døde, visste jeg ikke hvordan jeg skulle takle det.
Men Noga var så liten, jeg kunne ikke la meg synke hen.
Det kan ikke du gjøre heller.
Gali, for din egen skyld,
hold deg og ungene langt unna meg.
Hold deg unna meg.
-Jeg er lei for det. -For hva da?
Jo, for hvordan...
det ble slutt mellom oss.
Du må vekk herfra. Vil du bo hos oss noen dager?
Jeg gjør i stand et rom til deg.
Secret Service fant en fin leilighet til oss.
Ungene blir kjempeglad om du kommer til oss.
Vi kan være sammen.
Jeg vil ikke de skal se meg slik.
Jeg er ferdig.
Jeg er som død.
-Jeg er som død. -Ikke si det.
Jeg er her, hører du.
Jeg er her.
Jeg er bekymret for deg og ungene.
Alle som kommer nær meg, dør.
Jeg er lei for det.
Jeg er lei meg...
Tilgi meg.
Jeg er lei meg...
Du betyr mye for meg. Ta vare på deg selv. For min skyld, ok?
Og du vet jeg er her hvis du trenger meg.
Greit?
Greit.
-Hei, Gali. -Jeg var nettopp hos ham.
Det ser ikke bra ut.
Jeg tror dere burde komme.
Jeg forstår.
[Feirer du noe?]
[Nei. Hanan lagde dem og ga meg noen.]
[Hvorfor omgås du henne?]
[Hun er gammel, Samir. Hun vet ikke hva som foregår.]
[Stakkars dame.]
[Hva er det, Samir?]
[Helt ærlig, Nidal,]
[så forstår jeg deg ikke lenger.]
[Du forbyr meg å treffe kona,]
[ber meg ikke stole på noen.]
[Greit, vi overvåkes. Men så småprater du med ei dame]
[som har forbindelser til Selvstyremyndigheten.]
[Tro du ikke hun kunne angi deg?]
[Tvert imot. Hun beskytter oss.]
[Ingen ville gjøre noe mot en eldre kvinne.]
[Det er nettopp derfor jeg valgte leiligheten.]
[-Hva om hun angir oss?] [-Hvorfor skulle hun det?]
[Fordi folk som henne ikke liker folk som oss.]
[Skulle ønske jeg forsto deg.]
[Samir, det holder.]
[Bare stol på meg.]
[Jeg vil ikke høre preik om hva far hadde sagt, spesielt ikke fra deg.]
[Han led da du var i Europa.]
[Jeg kunne se hvor opprørt han ble hver gang ditt navn ble nevnt.]
[Jeg skjønte ikke hvorfor.]
[Jeg tenkte jo... han burde være stolt av deg.]
[Men han led. Det plaget ham å høre du brukte stoff]
[og gikk til horer i Amsterdam.]
[Men Abu Nidal var en sterk mann.]
[Han jobbet og holdt taler til siste slutt, sterk som en løve.]
[Som om ingenting var hendt.]
[Jeg var fortapt. Jeg var ikke den Nidal du kjenner i dag.]
[Jeg hadde en tøff tid og prøvde å rømme unna alt.]
[Jeg gjør dette for å bøte for mine synder.]
[Og hvordan gjør du det?]
[Ved å la være å ringe hjem?]
[Eller ved å slutte deg til IS?]
[Tror du far ikke visste om det?]
[Det var du som drepte ham, Nidal, ikke jødene.]
[De bare gjorde ham til martyr.]
[Men han var egentlig allerede død.]
[Hver bidige dag prøvde jeg å kontakte ham,]
[men han ville ikke svare.]
[Jeg tryglet mor om å overbevise ham,]
[men han nektet.]
[Og vet du hvorfor?]
[Fordi jeg ikke var med i Hamas.]
[Er det en grunn til å sky sin eldste sønn?]
[Samir...]
[Abu Nidal døde som martyr.]
[Han døde.]
[Han døde...]
[Og var fortsatt sint på meg.]
[Synes du fortsatt det er min feil?]
Doron!
Vær hilset, kompis.
-God kveld i stua. -Hva vil dere? Det er sent.
Vi blir ikke lenge. Vi bare stakk innom.
Men hva er i alle posene?
Hele gjengen kommer, vi er skrubbsultne.
Kom igjen, jeg setter på grillen.
-Kommer du? -Ja.
Jeg bare finner skoene mine.
Skål, kompis.
Hvordan har du det?
Hvordan jeg har det?
Kan ikke la deg lenge alene med en jente, hva?
Morsomt.
Der har vi dem.
Hele gjengen er her.
[Nei, det tror jeg ikke.]
[Jeg vet hvordan unge lokkes med i IS,]
[men det er jo tosidig.]
[Fyren er fylt av hat og bitterhet.]
[Han vil ende opp alene. Merk deg mine ord, alene!]
[En dag vil dere innse at jeg, Abu Maher hadde rett.]
La meg høre.
-Chuck Nurit, blodig? -Medium, Steve. Jeg hater blod.
Ja, særlig...
Du elsker blod.
Du er blodtørstig.
-Og du? Biff? Kebab? -Jeg lar kokken velge.
Om han griller som han kjører, da ligger vi tynt an.
Kom, kjøttet er ferdig.
Vær så god, min venn.
Takk, kompis.
-Ta litt forhud, din kødd. -En kebab av stekt forhud, takk.
Spill noe oppmuntrende.
Lisa er vakreste jenta jeg vet
Hun er skjønn som ingen annen
Nå har jeg bare minnene igjen
Siden hun dro sin vei
Lisa, Lisa
Det gryr av dag, og hør på meg
Lisa vil kanskje dukke opp
Lisa vil stille din gråt
Gråt ei, min venn
Lisa, Lisa
Det gryr av dag, og hør på meg
Lisa vil kanskje dukke opp
Lisa vil stille din gråt
Gråt ei, min venn
Doron...
La ham være.
-Vi gikk kanskje for langt. -Stakkars fyr.
[Takk.]
Alt er klart til barbersalong-operasjonen.
Alle er klare.
Jeg kan ikke.
Jeg har mistet grepet.
Hva er det du babler om?
Jeg vil ikke sette dere i fare.
Vi trenger deg der.
Vi har montert kameraer på alle møtestedene deres.
Han må dukke opp der. Er du med, føler jeg meg rolig.
Jeg er ikke med.
Du, hvis du gjør dette,
blir jeg også med.
Slik som i gamle dager, vet du?
Vi dekker hverandre. Står sammen.
Jeg er glad i deg, men jeg kan ikke.
Jeg er glad i deg også.
Hør...
Jeg vet hva som hendte Shirin.
Jeg vet hvordan du har det.
Du må gå ut og drepe jævelen som drepte faren din.
Sånn er det.
Det vet du.
Han stanser ikke.
Han stanser ikke før vi stopper ham.
Du må drepe ham. Du, og ingen annen.
[Øye for øye.]
For deg,
for faren din,
og for Shirin.
Forstår du?
Gjør du ikke det, vil du aldri tilgi deg selv.
[Velkommen, Um Omar. For en ære.]
[Takk, Abu Maher, takk for at du tar imot meg.]
[En selvfølge. Abu Omar hjalp meg ofte i sin tid.]
[Det vil jeg aldri glemme.]
[-Bød du Um Omar noe å drikke?] [-Kaffen kommer.]
[Etter deg.]
[-Ta med en pakke sigaretter.] [-Ja vel.]
[Stig på.]
[For en ære.]
[Sett deg.]
[Hva kan jeg bistå med?]
[-Bare snakk ut.] [-Takk.]
[Jeg vil ikke oppta mye av din tid.]
[Jeg vet ikke om det betyr noe, men...]
[Jeg har leid ut kjellerleiligheten. Du var jo hos oss en gang?]
[For lenge siden, før Abu Omar døde.]
[-Fred over hans minne.] [-Takk.]
[Jeg har leid den ut]
[til en ung mann fra Nablus, Fadi Al-Yarmur.]
[Jeg tror han oppga falsk identitet.]
[Jeg har forhørt meg litt hos venner,]
[og alle sier de aldri har hørt om en familie med det navnet i Nablus.]
-Hvem er det? -Doron.
-Hei! -Hei.
-Alt i orden? -Ja.
Ville bare se til ungene.
Så klart, kom inn.
Alt i orden?
Ja.
De er oppe.
-Men de sover. -Ok.
Pappa!
Hei, hvordan har du det?
Jeg har savnet deg.
Du vet jeg er veldig glad i deg?
-Jeg er enda gladere i deg. -Er du ikke.
Jo!
-Pappa? -Ja?
Når kan vi dra hjem?
Snart, vennen min.
-Vil du overnatte? -Ja, pappa, du kan sove hos meg!
Hvor er Eyal?
Hos ungene sine.
-Pappa, bli her. -Kan ikke, jeg må mate geitene mine.
-Pappa? -Ja?
Jeg savner bestefar.
Jeg også.
Veldig.
Det er sent, nå du må sove, ok?
-Ok. -Ses vi i morgen?
-Ok. -God natt.
God natt, vesla.
Skatten min.
Glad i deg.
God natt.
Vil du ha kaffe?
Ja, gjerne.
Bra jeg tok med kopper hjemmefra, her er det ingenting.
Jeg har dessverre ikke noe å by deg til kaffen, for...
TALEMELDING
[Mine brødre i troen, om Gud vil, kan vi i morgen]
[innlede siste skritt i vår kamp mot sionistene.]
[Om Gud vil, kan vi da]
[følge veien til martyrene som døde for vår sak.]
[Kjemp for Allahs sak]
[og vit at Han er kjærlig og allvitende.]
[Ikke kom på jobb i morgen. Vi har stengt.]
[Ha det.]
Noe nytt fra nord, folkens? Oppdater meg.
Vi har sikre tegn på
at Al Makdasi kommer til barbersalongen i løpet av få timer.
Jeg er med dere i feltet, Kaspi tar kommandoen.
Vi sitter utenfor,
men straks han kommer,
så gjør vi...
slutt på svinet.
Greit?
[Det er ikke mulig!]
[Ikke stress, Abu Maher,]
[det skjer med alle.]
[Husker du da vi fant en i Abu Mazens stol]
[og på Yasir Arafats kontor? Jødene er slu.]
[-Denne ble ikke plassert av jødene.] [-Av hvem da?]
[Dette er topp kvalitet, ikke slikt man kjøper på Internett.]
[Bare Allah vet. I alle fall, takk skal du ha.]
[Bashar, du nevner ikke dette til noen.]
[-Til tjeneste, Abu Maher.] [-Farvel.]
[Hallo, Abu Maher.]
[-Hallo, kaptein Ayub.] [-Hvordan går det?]
[Bare bra.]
[Sjekket du det jeg nevnte i går?]
[Ja, det har jeg gjort.]
[Og? Alt i orden?]
[-Du hadde rett, kaptein.] [-Leit å høre.]
[Men dette er over snart.]
[Håper han ikke byr på flere overraskelser.]
[-Adjø, min venn.] [-Adjø.]
Hallo, karer. Er dere de nye naboene i tredje?
Ja, stemmer.
Hyggelig å treffe deg. Jeg heter Yonatan.
-Og jeg Eitan. -Jeg heter Moti. Hyggelig.
-Er ikke de tunge? -Det går bra,
vi har løftet tyngre ting.
Skulle gjerne hjulpet dere, men jeg har vond rygg.
Men bare spør, om dere trenger noe.
Velkommen.
En ting til!
Hvis dere har sykler, ikke sett dem så de sperrer inngangen.
-Det er greit. -Takk for tipset.
-Ha en fin dag. -Det samme!
-Tusen takk, Moti. -Takk!
Du ordla deg bra.
Takk, "Yonatan."
[Har du bedt morgenbønn?]
[Nei, ikke ennå.]
[Kom, så gjør vi det.]
Tekst: Martin Bjørlo