[ARABISK] [Team 2-8, oppgi posisjon?]
[Vi er på den andre siden.]
GRENSEN TIL GAZA, ISRAEL
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
DHAHIRIYA, SØR FOR HEBRON, PALESTINSK SELVSTYREOMRÅDE
[Abu Fadi.]
[Fred være med deg og Guds nåde.]
[Gud er større.]
[Led oss på den rette vei!]
[Deres vei som Du har beredt med glede,]
[ikke deres, som har vakt Din vrede.]
[Eller deres, som har valgt den falske vei.]
[Amen.]
[Du kommer vel på festen i kveld?]
[På en familiefest trenger dere ikke meg.]
[Jo. Jeg trenger deg.]
[Jeg skal tenke på det.]
[-Fred være med deg, Abu Fadi.] [-Med deg være fred.]
[Hør, Bashar. Som far, vet jeg at selv om dere ses lite, så er han glad i deg.]
[Du er sønnen hans, og han er nok enda mer spent enn deg.]
[Kom, nå.]
[-Forteller jeg om Safaa?] [-Gi ham litt tid]
[før du sier du har falt for en beduinkvinne.]
[-Du vil ikke ta livet av ham.] [-Nei, Gud forby.]
[-I dag skal jeg kjøre deg hardt.] [-Å ja?]
[Kom igjen!]
Jihad, her har du alt du trenger.
-Du har 30 minutter på deg. -Takk, Itzik.
Gir du meg sleiven?
Takk.
Du kan mikse sammen, og smelte sukker.
[Bravo, Jihad.]
Min fars hemmelige oppskrift.
Klar, Itzik?
Forsiktig, det er varmt.
[Gud velsigne deg og dine hender, Jihad.]
[Takk, Itzik.
[Nå kommer han!]
[Lukter utrolig godt!]
[Rydd av bordet. Lag kaffe, Ahmad.]
[Værsågod. Noe godt til avskjed.]
[All ære til deg.]
[Selv før jeg kom hit,]
[hadde jeg hørt om Jihad Hamdan, alle fangers far.]
[Mannen som holdt stand under sultestreiken i 2009,]
[inntil besøksrett gjaldt alle. For Fatah, Hamas, for alle.]
[Mannen som alltid har et godt råd, som vet å gi en håndsrekning,]
[og vet når nok er nok.]
[En ære å få treffe deg, Abu Bashar.]
[Jeg føler meg trygg på at du modig vil føre kampen videre,]
[for Palestina,]
[motstandsbevegelsen, og alle innsatte.]
[-Om Gud vil.] [-Om Gud vil.]
[Bra!]
[Beskytt! Beskytt!]
[Du har en kamp om to uker. Vil du vinne den?]
[Husker du hva jeg sa i Ramallah?]
[Det nytter ikke å rushe.] La motstanderen gjøre jobben.]
[La ham angripe, så han tror han slår deg. Gjør ham sliten,]
[og så tar du ham på knock-out!]
[Før han skjønner noe. Forstått, kompis?]
[Kom igjen, vær smart.]
[Det er flott, gutten min. Fortsett slik, og gjør som Abu Fadi sier.]
[Bashar, legger du ut madrassene?]
[-Men onkel, jeg holder på her.] [-Sett i gang. Du er jo ikke konsentrert.]
[-Flott innsats, Abu Fadi.] [-Takk.]
[Kommer du på festen i kveld?]
[Abu Fauzi, som jeg sa til Bashar, det er en familiefest.]
[Du er jo en del av familien, Abu Fadi.]
[Er det bedre å sitte hjemme og se på fotball?]
[Kom og treff broren min, han har hørt så mye om deg.]
[Insh'Allah.]
[Sønnen min ser etter deg. Skjønner?]
[Hvor skal du?]
[Jeg er snart tilbake.]
[Jeg vet hvor du skal. Jeg blir med.]
[Bashar, du må øve.]
[Jeg kan passe på deg.]
[Du må trene på å slå hook. Kom igjen nå.]
[Hvor er Fauzi?]
[Trodde jeg skulle treffe ham.]
[Hit med telefonen din.]
[-Hvor er varene?] [-Hvem er det?]
[Ingen spørsmål, Abu Fadi. Hvor er de?]
[I bagasjerommet.]
[Ikke ta på meg.]
[Åpne.]
SPRENGLADNING
[Vent. Pengene først.]
[Be Fauzi kontakte meg om han trenger mer.]
[Ziad!]
[Mobilen min.]
[Vær forsiktig.]
Steve, har du øyekontakt?
[Bekrefter det.]
-Sagi, Avihai? -Vi er etter dem.
Hold avstanden.
Ikke mist dem. Endelig har vi sjanse til å ta det svinet Fauzi.
Hver dag han går fri, er en katastrofe.
[De kjørte inn på et bilvaskeri.]
Vær på vakt. Fauzi møter dem kanskje der.
[-De er inne. Jeg ser dem ikke.] -Si ifra om dere ser noe.
-Dere også, Sagi og Avihai. -Mottatt.
[Siden jeg kom hit for 20 år siden, har jeg tenkt på henne hver dag.]
[Men hun…]
[Jeg vet ikke om det ble for lenge for henne.]
[For mange år.]
[Gi henne en sjanse. Hun vil nok ta deg tilbake.]
[Føler meg som en guttunge. Har helt hjerteklapp.]
[Kom nå, sjåføren venter.]
[Hva er det du gjør?]
FENGSELSTJENESTEN
[Få den av meg!]
[Vaner er vonde å vende!]
[Lykke til.]
[Jeg glemmer dere aldri.]
[-Adjø, Abu Samara.] [-Farvel.]
"Jeg, Jihad Hamdan, erklærer at: A: jeg ikke vil gjenta
de lovbrudd jeg ble dømt for.
"B: Jeg vil ikke gå inn i en terroristisk eller ikke-autorisert organisasjon."
[Ha det bra, Jihad!]
[Alle fangers far!]
[Gratulerer!]
Åpne port sju.
[Takk, Itzik.]
[-Gud være med deg.] [-Takk, min venn.]
[-Adjø.] [-Salam.]
FAUZI HAMDAN
Noe nytt?
[Nei. Bilen var vel møkkete.]
Eli, de har vært der lenge.
Hvor er den jævelen?
Zoom inn.
[Pickupen kommer ut.]
[Fauzi er ikke i bilen, oppfattet? Fauzi er ikke med.]
Nå har den presenning.
[De har dekket til lasteplanet.]
[Kjør forsiktig nærmere innpå og sjekk det.]
Eli, vi nærmer oss et veikryss. Nå passer det bra.
Hold øynene åpne. Noe er rart her.
Zoom inn.
[-Det er en bombefelle.] -Hva så du?
[To gasstanker med kabler. Det er en stor sprengladning.]
[Derfor stoppet de.]
-Hva med Fauzi? -Er ikke å se.
-Jeg starter Plan-B. -Vi har ikke Fauzi,
og vet ikke hva de pønsker på.
Pågrip dem når de er ute av sentrum.
De har sprengstoff som kan gå i lufta når som helst.
Greit.
Før dem ut i åpent lende og simuler en ulykke.
-Iverksetter Plan-B. Bekreft. -Mottatt.
Zoom inn.
-Vi ser krysset tydelig. -Ja, greit.
[Hva i helvete…?]
[Slapp av, Hamdi.]
[God morgen.]
[Det er et hull i veien, så ta en sidegate.]
[Vi skal kjøre forsiktig. Flytt deg.]
[-Hva sa du?] [-Ut av vei.]
[Er du døv?]
[Hva forsto du ikke?] Kjør til side, eller jeg ringer politiet.]
[-Ok, greit.] [-Kjør til side.]
[Da har de forlatt veien.]
[Stopp her.]
[Ibrahim, ut av bilen!]
Greit, da forlater dere området.
-Jeg vil ha Fauzi. Dette er ikke over. -Jobber med saken.
Og jeg må revurdere Dorons stilling i landsbyen.
[Hør her.]
[Om speidere fra Emiratene kommer til kampen i Amman,]
[-kan det bli din store sjanse.] [-Tror du?]
[Hvorfor ikke? Tren hardt, ta en medalje til,]
[så kan du og familien flytte til Dubai.]
[Og med Safaa.]
[Ta det rolig nå. Bli sammen med henne,]
[men vær smart, ikke la noen styre livet ditt. Forstår du?]
[Vet du når jeg så ungene sist?]
[Fordi eks-kona overbeviste dommeren om at jeg er farlig?]
[Men de er dine unger!]
[Hun er ikke sjefen i livet mitt, ikke domstolen heller.]
[Jeg gir aldri opp ungene mine.]
[-Der er du, jo.] [-Gud velsigne deg.]
[Hayfa, la meg hjelpe deg.]
[Nei, Abu Fadi, du har jobbet så hardt.]
[Flotte greier, Abu Fadi.]
[Du ser sulten ut. Vil du ha noe å spise?]
[Ser jeg tykk ut, mener du? Erter du meg?]
[Selvfølgelig ikke.]
[Du ser godt ut for alderen…]
[Um Bashar, sett deg litt. Hvil deg.]
[Nei, jeg er for opprømt. Hayfa, hvor mye er klokka?]
[-Bør vi ikke gå snart?] [-Om 30 min, mor.]
[-Sett deg.] [-Ja vel, da.]
[Takk, Abu Fadi.]
[-For en varm velkomst.] [-Velsigne deg.]
[-Unnskyld meg, jeg må svare.] [-Det er i orden.]
[-Ja?] -Kan du prate?
[-Ja. Hvordan går det?] -Ikke så bra.
Vi forhindret et angrep, med én såret
og en død, på deres side, men Fauzi var ikke med.
[-Ok.] -Så nå vil han ligge lavt
og bli enda vanskeligere å finne.
[Abu Fadi, Hayfa spør om du vil bli til lunsj.]
Han vil skjønne vi er etter ham. Og du er hos familien…
Så vi burde fått deg ut.
[-Ikke vær dum.] -Gabi vil at du kommer
-for å diskutere neste skritt. [-Jeg kommer innom senere.]
Ok, kompis. Vi ses. Vi savner deg.
[Ha det.]
[Unnskyld.]
[-Vær så god, Abu Fadi.] [-Gud velsigne deg.]
[-La det smake.] [-Nei takk, jeg er på diett.]
[Henda vekk!]
[Spis du, kjære deg.]
[Abu Maher.]
[-Gamle venn.] [-Velkommen!]
[-En ære å ha deg her.] [-Sett deg.]
[Godt å se deg, Abu Rami.]
[-Er det bra med sønnen din?] [-Ja, han teller dagene.]
[Fauzi Hamdan kom seg altså unna igjen.]
[-Svinet har ni liv.] [-Ja, han er heldig.]
[Men snart vil det ta slutt.]
[-Og den dagen har kommet.] [-Insh'Allah.]
[Så…]
[Hvor er Fauzi?]
[Hva vil han? Hvem hjelper ham?]
[Hva med onkelen, Jihad Hamdan,]
["alle fangers far", som slapp ut i dag?]
[Vil han slutte seg til dem? Han har blod på hendene,]
[drepte fem kollaboratører og planla terrorangrep.]
[Fortell meg noe!]
[Så langt vi vet, er ikke Jihad Hamdan aktiv.]
[Og utgjør ingen trussel.]
[Og Fauzi vet vi ikke hvor holder til.]
[Men vi vet at Hamas er svært operative her.]
[Jeg er lei av å høre ting jeg allerede vet.]
[Hør nøye etter:]
[I kveld skal du og jeg treffe generalen]
[for å signere avtalen om sikkerhetskoordinering.]
[Men om Fauzi står for flere angrep slik som det vi forhindret,]
[går avtalen rett i dass!]
[-Abu Rami.] [-Ja?]
[Dra tilbake til Hebron og snu hver tue inntil du finner Fauzi.]
[Det skal jeg.]
[Gi kaptein Ayub yndlingskaffen hans]
[-og halawiyat fra Abu Sammer.] [-Ingen søtsaker, takk.]
[Se på meg. Jeg er på diett.]
[Fred være med deg, kaptein Ayub.]
[-Gratulerer med forfremmelsen!] [-Takk.]
[Distriktssjef! Kan huske deg som ung kadett.]
[Og jeg husker du satt inne, før Oslo-avtalen,]
[-og hadde diger hårmanke.] [-For 30 år siden…]
[-Du var 39 kg lettere.] [-Din jævla…]
[Og du pusjer søtsaker på meg?]
HEBRON
[-Ja?] [-Et øyeblikk.]
[Etablerer sikker linje.]
[Fauzi, min venn, du gjorde det rette i dag.]
[-Hamdi og Ibrahim ble drept.] [-Fred være med dem.]
[Hør nå nøye etter.]
[Våre menn kan sine ting, de er ingen sinker.]
[Noe er galt. Man lukter det på lang avstand.]
[Vær trygg, Abu Mohammed, jeg skal sjekke alt.]
[Hør min venn, vi har foran oss]
[en lang kamp, men om det fins en kollaboratør,]
[er alt arbeid forgjeves.]
[Hold deg til planen, og sjekk dine menn nøye.]
[Kollaboratøren kan være blant dine nærmeste.]
[-Stol på meg, Abu Mohammed.] [-Jeg stoler på deg.]
[Men to er drept. Skal vi vente litt?]
[Nei, Abu Mohammed, vi har andre, gudskjelov.]
[Bra. Koordineringsavtalen signeres i kveld kl 22.]
[-Måtte Gud være med oss.] [-Insh'Allah.]
[Ha det bra.]
[Han sier vi har en kollaboratør blant oss.]
[Abu Mohammed mistenker jo alle.]
[Hva med boksetreneren, stoler du på ham?]
[Abu Fadi?]
[Jeg har fulgt ham hele uka. Han virker harmløs nok.]
[Faren din sjekket jo med klubben hans i Jerusalem.]
[Og jeg snakket med eks-kona hans.]
[-Så hvem kan det være?] [-Glem det, kompis.]
[Husk vi skal på fest i kveld.]
[Sjekk denne her.]
[Der er han!]
[Velkommen tilbake!]
[Åpne porten!]
[Velkommen tilbake, kjære bror!]
[Min vakre datter!]
[Velkommen hjem, kjære bror.]
[Velkommen hjem!]
[-Vi har savnet deg sånn.] [-Bashar!]
[Se på deg!]
[Kom igjen, bror.]
[Velkommen hjem.]
[Da drar vi.]
-Og det sier du nå? -Det kom brått på meg også.
-Når er det? -Om to timer.
Jeg kan ta med ungene, men hva sier jeg til senteret?
Jeg ringer dem.
-Gir du meg nummeret? -Har du det ikke?
-Nei. -Nei vel…
-03… -Vent litt.
[Jihad, vent til du ser hvor stor klubben er blitt.]
[Bashar, skal vi vise ham klubben i morgen tidlig?]
[Sønnen din er snart boksemester.]
[Fortalte du om matchen i Amman?]
[Ikke ennå.]
[Amman? Er det sant?]
[Se der borte, også.]
[-Ikke det nå, onkel.] [-Hvorfor ikke? Jeg oppdaterer ham.]
[Jødene har tatt tomtene og bygd bosettinger.]
[Men Bashar har rett.]
[I dag feirer vi at min bror er en fri mann!]
[Du skal få litt av en velkomst!]
-Hei. -Hei.
Du har nøyaktig en time. Jeg minner om at besøket
-blir filmet og tatt opp. -Greit.
Og at jeg må avbryte besøket
-i tilfelle uheldig oppførsel. -Kan jeg gå inn nå?
-Ja. -Takk.
SIKRET BESØKSSENTER
-Pappa! -Hei.
Hei, vennen. Som jeg har savnet deg.
Jeg hørte skritt utenfor, men det var aldri deg.
-Hvor er Ido? -På klassetur.
Da får vi mer tid sammen.
Hvorfor er du kledd sånn?
Ville gjøre inntrykk på sosialarbeideren. Hun ser litt slem ut.
Så hva skal vi spille?
Spillene de har suger.
Synes du? Hva skal vi gjøre, da?
-Hva er det? -Den store er til Ido,
-og den er til deg. -Yes!
En telefon? Mamma sa jeg skulle få en neste år…
Det er også fint. Takk, pappa.
-Liker du det, helt ærlig? -Ja.
Bra. Jeg skal hjelpe deg.
Et øyeblikk…
Faren din er litt klønete med sånne ting.
Jeg har for tjukke fingre.
Sånn, der har vi det!
Jeg har savnet deg.
Jeg også, veslejenta mi.
Jeg er ikke liten lenger.
Du vil alltid være veslejenta mi.
Rutiner er viktig.
-At de kommer etter skoletid… -Ja.
-Ikke ta dette tilbudet for gitt. -Nei, selvfølgelig ikke.
Hei.
-Hei, står til? -Bra. Hvor er Ido?
Han kunne ikke på så kort varsel.
-Sa du at jeg kom? -Da avslutter vi besøket her.
-Og blir enige om neste. -Et øyeblikk, ok?
-Sa du at jeg kom? -Ja, selvfølgelig.
Men han ville være med på en skoleutflukt.
Jeg vil ringe ham, selv om hun lytter til samtalen.
Da må jeg be deg avslutte besøket. Vi avtaler et nytt.
Det er tredje gang han ikke kommer.
Jeg vil treffe sønnen min, er det så rart!
-Han ville ikke. Greit? -Å ja? Eller hindret du ham?
-Vi kan ikke… -Hør, han er min sønn…
Ikke ta på meg!
Det er greit.
-Vil du ha litt kaffe? -Kaffe hjelper ikke.
Ikke syt. Du lider av søvnmangel.
-Se, der har vi Rocky fra Dhahiriya! -Har du sett…
Rocky fra Dhahiriya…
Står til, kompis? Jeg har savnet deg.
-Står til? -Hei, kompis.
Du har fått muskler! Trener du døgnet rundt?
Hva skjer, kjekken?
-Du ser så uthvilt ut. -Ja, særlig…
Har ikke sovet på to måneder.
Så nå fører jeg deg opp på listen over babysittere.
Neppe så lurt.
-Hei, latsabber! -Hei, se hvem som er her.
-Det blir bedre. -Når?
Det er greit.
-Står til? -Jo, bra.
Unnskyld, jeg er Doron.
-Har dere ikke møttes? -Nei.
Yoav, hils på Doron. Doran, Yoav.
-Pass deg, hun dreper folk. -Jeg passer alltid på.
-Hvordan går det? -Bra.
-Hva synes du? -Om ham?
Nerd.
-Han sa ikke det ville bli et mareritt. -Så er det min feil?
-Trodde vi var venner! -Du hører ikke etter.
-Nurit! -Tjukkaser, maten er her.
Hør mitt råd:
Om folk sier din biologiske klokke tikker,
-så ikke hør på dem. -Jeg har ingen planer om barn.
Vet kjæresten din det?
Jøss, du gjør ting skikkelig!
Er hun forlovet? Du tuller!
-Er du sprø? -Du er helt utafor, hva?
-Unger er det egentlige "Fauda". -Gi deg, alle unger skriker.
Så, så, vennen.
Hei, skatt.
Hva er klokka?
Kom, skatt.
Vil du si hei?
Nei? Greit, du vinner.
La doktoren ta seg av det.
Kom, Michael. Vi må ta en prat.
-Får jeg lov? -Ja, bare behold ham.
Kom til meg, småen. Sånn, ja.
Hva da?
-Ser jeg for jævlig ut? -Du ser flott ut.
Bare ignorer meg.
Hvordan går det? Trenger dere hjelp?
Vi får hjelp. Mamma er innom hver dag,
så det er greit. Men det ordner seg. De vokser jo opp.
Det skal være sikkert. Ikke stress.
[God morgen.]
[-Er du sykepleier?] [-På sett og vis.]
[Hva heter du?]
[Hamdi.]
[Hva mer?]
[Hva er etternavnet ditt?]
[Hamdi, min venn, for å være ærlig,]
[er du allerede død.]
[I radioen sa de at to ble drept i eksplosjonen.]
["Som shahider."]
[Så du har to muligheter:]
[Vær fornuftig, og snakk med meg,]
[så du havner i et israelsk fengsel,]
[hvor du kan studere, ringe familien…]
[Den andre muligheten er…]
["De dødes fengsel",]
[hvor ingen vet du eksisterer.]
[Så hva blir det til?]
[Dø!]
[Gi meg etternavnet!]
[Suliman, din bitch!]
[Hamdi Suliman, fra hvor?]
[Khan Yunis.]
[Stans, vær så snill…]
[Hvor i Khan Yunis?]
[Leiren… vær så snill, stans…]
[Leiren i Gaza? Er du kommandosoldat?]
[Hvordan kom du hit?]
[Sjøveien? Via en tunnel? Hvor mange er dere?]
[Du må svare før eller senere uansett,]
[så hvorfor lide?]
-Mistet han bevisstheten? -Morfindryppet falt ut.
Gabi, vi har et problem.
-Skal jeg slippe dem inn? -Ja.
Gratulerer.
-Du har fått deg sekretær. -Hun fulgte med jobben.
Fint kontor.
-Vi har ikke med presang. -Nei, det er sant.
Dana snakket med han som overlevde eksplosjonen.
I stedet for 72 jomfruer får fyren Dana.
Artig. Og vet dere hva?
Han er blant Hamas sine kommandosoldater
og jobber for Hani Al Jabari, Abu Mohammed.
-Forstår dere? -Hanis soldat?
Hør nøye etter. Fauzi Hamdan styrer
en kommandoenhet fra Gaza, her på Vestbredden.
Det betyr vi nå er i unntakstilstand.
-Ok, Gabi, jeg tar meg av det. -Å ja?
Du har vært i Dhahiriya et halvt år.
Alt vi har gjort er å forhindre et lite angrep!
-Ro deg ned. -Beklager, du gjør jobben din.
Men i kveld undertegner vi koordineringsavtalen,
så du bør være på høyden. Dra tilbake dit,
la deg bli avslørt, om nødvendig,
men ta Fauzi før han setter Vestbredden i brann.
-Er det klart? -Ja.
[Takk, kjære deg. Velkommen.]
[Du lukter godt, og ser kjekk ut.]
[Finn deg en brud her, så gifter vi deg bort.]
[Jeg kan gifte meg som 40-åring, i motsetning til deg, gamle frøken.]
[Klapp igjen.]
[Hallo, velkommen.]
[Så hyggelig dere kommer.]
[Du vil vel gjerne ha en jente med utdannelse?]
[-Har dere sett hvor far er?] [-Han er sikkert i dusjen.]
[Han er på rommet sitt.]
[-Slapp av, mor.] [-Jeg klarer det ikke.]
[Velkommen, har du det bra?]
[Hva er det?]
[Noor, jeg er lei for det.]
[For hva da, kjære?]
[For å ødelegge livet ditt.]
[Du har ikke ødelagt noe. Vi får en ny start.]
[Det er så mange år.]
[Du er iallfall like kjekk.]
[Menn blir penere med årene.]
[Ikke slik som oss.]
[Du er like pen som den dagen vi møttes.]
[Om ikke penere.]
[Godt svar.]
[Kom nå, og hils på gjestene før de går.]
[Far, husker du ham? Han gikk i klassen min.]
[Hallo.]
[Jihad, Jihad.]
[Kom, noen vil gjerne hilse på deg.]
[Abu Bashar.]
[Velkommen hjem.]
[Flott å være hjemme, hva?]
[Takk, Abu Jamal, men det er ikke nødvendig.]
[En liten gave fra bevegelsen, min venn.]
[Hvil deg litt nå, så ordner vi jobb til deg.]
[Takk, takk.]
[Takk, Abu Jamal. Jeg ser til at han går innom.]
[Det er greit. Velkommen hjem.]
[En ære at du kom.]
[Vær hyggelig mot en som ham. Han kan gi deg et nytt liv.]
[Ja, du har rett. Ikke vær redd.]
[Fred være med deg.]
[Bashar!]
[Kom og hils på kveldens hovedperson.]
[Pappa!]
[-Hils på treneren min, Abu Fadi.] [-Hyggelig.]
[Han var 5. beste i mellomvekt.]
[-Gleder meg.] [-Samme her. Sønnen din er en flott kar.]
[Jeg fikk ikke oppdratt ham, men han var i gode hender.]
[Takk for at du hjelper ham. Nasser sier han gjør framskritt.]
[Ja, han har talent.]
[-Takk.] [-Hyggelig å treffe deg.]
[-Sulten?] [-Skrubbsulten.]
[Vi fikk en update fra forhøreren.]
[De kom ikke alene.]
[Minst et terroristteam til kom samtidig. Kanskje flere.]
[Hvor kom de seg inn? Og hvordan?]
[Det svinet Hani Al Jabari gjør alt for å ramme ledelsen.]
[Det skremmer meg aller mest.]
[Er du på vei, kjære venn?]
[Ja, er der om en halv time.]
[-Greit, da ses vi der.] [-Ha det.]
KOORDINERINGS-HOVEDKVARTER NORD FOR RAMALLAH
[Greit. Ha det.]
[Ziad!]
[Jeg hørte to karer døde i dag.]
[Hvem laget bomben, du eller Fauzi?]
[Glem det, Abu Fadi. Pass dine egne saker.]
[Dere er amatører, og det kan få konsekvenser for meg.]
[Før meg til Fauzi, jeg vil treffe ham.]
[Bare glem det, sa jeg.]
[Dere er smågutter.]
[Neste bombe kan eksplodere rett i fjeset på dere!]
[La meg hjelpe dere. Har dere planer om noe stort, gjør det riktig!]
[Hør, Abu Fadi… Hvordan vet du vi har planer om noe stort?]
[Jeg vet mer enn dere aner. Før meg til Fauzi, så forteller jeg.]
[Vet du, nettopp i dag sa Fauzi vi har en kollaboratør blant oss.]
[-Han nevnte deg, Abu Fadi.] [-Jeg, en kollaboratør?]
[Hvem er du, Abu Fadi?]
[En boksetrener som selger sprengstoff?]
[Jihad ser deg som en i familien. Dette er i sannhet en festdag,]
[vi feirer Abu Bashar,]
[og feller en kollaboratør og hans overordnede.]
[Svin. Tror du ikke jeg vet…]
[Presis, for en gangs skyld.]
Hallo?
-Ayub er truffet! -Gabi?!
Jeg må ha forsterkninger!
Gabi!
Tekster: Martin Bjørlo