GAZA
RIMAL-KVARTERET, HAMAS-LEDELSENS BUREAU
[ARABISK] [Ærede Sheikh,]
[jeg har mistet meget i mit liv.]
[Fem børn og to koner]
[blev med ét forvandlet til aske.]
[Og ikke kun dem,]
[men også mine kammerater, krigere og soldater.]
[Jeg er ikke den eneste.]
[Er der nogen i dette rum,]
[som ikke har mistet venner, kære og familie?]
[Vi værdsætter dit offer, Abu Mohammed,]
[men vi er ikke samlet for at høre propagandasnak.]
[Havde du gidet at informere mig om gårsdagens operation,]
[havde jeg bedt dig om at afbryde.]
[Dit hævntogt fører os i unødvendig krig.]
[Ærede Sheikh, det er ikke hævn.]
[Bare se på Vestbredden.]
[Havde formand Abu Ammar set, hvordan hans mænd omgås jøder]
[på Shin Bet-kontorerne, ville han tage tilbage til Tunesien.]
[Vi må dels af med den zionistiske besættelse]
[og spionerne, der samarbejder med myndigheden.]
[Guds nåde. De døde som shahider.]
[De dræbte tre mænd, herunder to elitesoldater.]
[Guds nåde.]
[Jeg talte med Abu Mohammed.]
[Han siger, det er en stor sejr og ønsker jer held og lykke.]
[Må Gud være med jer.]
[Ved vi, hvad der skete med Hamdi og Ibrahim?]
[Jeg er på sagen. Bare rolig, og fokuser på missionen.]
[Det gør vi, Fauzi, men er der en kollaboratør iblandt os?]
[Vi vil ikke dø som shahider. Vi må finde ud af, hvad der skete.]
[Jeg er på sagen, sagde jeg!]
[Og hvis nogen af jer får kolde fødder,]
[så smut tilbage til Gaza lige nu.]
[Slap af, Fauzi, vi spørger bare.]
[Okay, pas på jer selv.]
[Og tro på Gud.]
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[Hamas' militærfløj påtog sig ansvaret]
[for gårsdagens heroiske angreb i Israel.]
[Hamas' korrespondent advarer om,]
[at zionisterne har yderligere angreb i vente]
[samt deres kollaboratører]
[fra den illoyale palæstinensiske myndighed.]
[Vi går en turbulent tide i møde.]
[-Hallo?] [-Hallo, er det slagteren?]
[Forkert nummer, frue.]
[Forkert nummer.]
[Hallo?] [Far, hvordan går det?]
[-Fint, og dig?] [-Gudskelov.]
[-Hvordan har mor det?] [-Hun har det fint.]
[Var Ziad med til festen i går?]
[-Ja hvorfor?] [-Han skulle holde øje med Abu Fadi,]
[men jeg har intet hørt.]
[Er træneren der?]
[Nej, ikke endnu.]
[Nå, lad mig vide, hvis du ser en af dem.]
[-Hvorfor, er der problemer?] [-Jeg ved det ikke, far. Måske.]
[Okay, far, jeg bliver nødt til at gå. Kys til mor.]
[Fauzi, pas på dig selv, min søn. Okay?]
[Farvel.]
Hej, Gabi.
Hvordan går det? Mangler du noget?
Har du set det?
De røvpulede os.
Det kunne være værre.
Synes du?
Der kunne være 20 elitestyrker på Vestbredden
med krigsplaner mod os, og vi aner intet om dem. Intet.
Afslut det, okay?
Gabi, jeg er i chok.
Det er okay. Jeg er i live og harm, hold hellere afstand.
Har I to mødtes?
Nej.
-Du er Doron. -Ja.
Hila Bashan, chef for Gazakontoret.
Hun burde kende Hani Al Jabari bedre end nogen af os.
Måske kan hun bremse denne dødsspiral.
-Gabi, vi var blot uopmærksomme. -Ja, men nu vender det.
Det lover jeg dig...
-Få det lort væk fra mit åsyn! -Rolig nu.
Ro på.
Tal til mig.
Javel.
-Alt okay? -Giv mig et øjeblik.
[Det gør mig ondt, Um Maher.]
[Det gør mig virkelig ondt.]
[Vi finder dem.]
[Vi finder dem, og de kommer til at bøde for det, de har gjort.]
[De skal ikke slippe billigt.]
[Farvel.]
Tak.
Sikken redelighed, hvad?
Hvordan skal jeg vise mig på hovedkontoret?
Gabi havde ret. Jeg burde have set det komme.
-Det var ikke din skyld. -Nå, ikke?
Jeg kender Hani bedre end nogen anden.
Hvor meget sukker han kommer i kaffen,
jeg kender hans stemme. Jeg har set hans røntgenbilleder.
Jeg kender ham ud og ind, Men jeg forudså ikke dette.
Hør...
hvor er du fra?
Kiryat Ono, og dig?
Jerusalem.
Ser man det.
-Gift? -Nå, da da!
Du har været i landsbyen længe, hvad?
Undskyld.
Hvad så, når du tager tilbage dertil?
Ingen idé.
Vi kan ikke bruge Nasser.
Han ville aldrig stikke sin søn, og Ziad, tja...
han var en mulighed indtil i går aftes.
Smed du ham om i bagagerummet og dumpede ham ved indgangen?
Ja, hvad ellers? Skulle jeg have slæbt ham med hjem?
Doron, du må tilbage til Dhahiriya og få Bashar i gang.
Dhahiriya er ikke din bekymring.
Men det er Hanis elitestyrker, og de er på dit område,
-så vores områder overlapper hinanden. -Udmærket. Tak for kaffe.
Doron, Bashar vil imponere sin far, der lige er blevet løsladt,
og han ser op til dig. Det må du drage nytte af.
Hvorlænge har du været kontorchef? Tre, fem år?
Og har du nogensinde fra dit magelige kontor
stået over for en araber?
Doron, jeg forstår, at du ikke vil involvere Bashar,
men se os nu, og se, hvad der skete i går.
Det vanvittige angreb kom fra din landsby, fra Bashars kredse.
Han er et barn! Han tænker kun på at blive
Palæstinas Muhammad Ali. Jeg ville vide, hvis han vidste, hvor Fauzi er!
Doron, det her er første gang. Hamas har før forsøgt at skaffe midler
til jordanske aktivister, men at få styrker herind
uden at vi hverken kender til deres antal eller mål, det er nyt,
og det er derfor, at vi må prøve hvad som helst.
Jeg har kendt og trænet ham i seks måneder.
Men du er ikke hans træner, vel?
Desuden, hvis Bashar hjælper os, bevidst eller ej,
kan vi nemmere beskytte ham. Exit-program, samarbejde,
måske endda udstede ham et israelsk ID-kort.
-Du ville have været en god mægler. -Det har jeg fået at vide.
Ved du ikke, at jeg er mægler?
I er de letteste at forhandle med.
[Hvad er der med jer, drenge?]
[Kom så i gang. Bashar, kom med mig.]
[Gå til den!]
[Sig mig, hvor er Abu Fadi? Har du talt med ham her til morgen?]
[Nej, hvorfor?]
[Han er sent på den. Ring til ham, og hør hvorfor.]
[I to, op i ringen.]
[Kom så, ind med jer.]
[Nummeret er i øjeblikket ikke tilgængeligt.]
[Læg venligst en besked.]
Hvorfor snakker du ikke med mig? Hvorfor skal jeg høre det fra andre?
Sådan noget skal igennem mig. Vi tales ved. Farvel.
Hvad så, brormand?
Du skal tilbage til landsbyen.
-Kontormusen er stædig. -Kontorchefen.
Jeg synes, at det er uansvarligt.
Det var risikabelt, før du dræbte Ziad. Nu bliver det endnu værre.
Jeg kan klare det, brormand.
Jeg opretter en kommandopost i Otniel med holdet på standby,
fem minutter fra dig.
-Fedt, tak. -Og vi besøger Nasser i dag,
så undgå slåsklubben. Og vær på vagt...
både for Fauzi og kontormusen.
-Kontorchefen. -Kontorchefen.
DHAHIRIYA, SYD FOR HEBRON, PALÆSTINENSISK MYNDIGHED
[-Hey, kammerat, kom.] [-Hvad er der?]
[Vi er sikkerhedsstyrken. Hvor er Abu Fadi?]
[Han er ikke her.]
[-Har han ikke været her i dag?] [-Nej.]
[-Hvad fanden laver I?] [-Hold kæft.]
[Hey! Hvad foregår der her?]
[Er du Abu Fauzi?]
[Hvor er din søn?]
[Og din træner, Abu Fadi, hvorfor er han ikke her?]
[Jeg ved ikke, hvor de er,]
[og I har ingen ret til at være her. Vær venlige at gå.]
[Ud!]
[Tilbage!]
[Køl ned, Munir.]
[Din søn er mistænkt for at have dræbt sikkerhedsstyrkens leder.]
[Og din træner anklages for at have hjulpet ham,]
[så sig, hvor de er, eller jeg anholder jer begge!]
[Slip hende, dit udyr!]
[Slip hende!]
[Din søn er færdig, Abu Fauzi. Betragt ham som død. Jeg kondolerer.]
[Bed til, at vi finder Abu Fadi, ellers vender vi tilbage. Forstået?]
[Det er forstået.]
[Godt.]
[Hvad?]
[Sikken helt, gemmer sig bag en pistol. Prøv uden!]
[Lad os se dig ubevæbnet.]
[Vi ses, folkens.]
Hvad er der galt?
Jeg spurgte dig om noget?
-Hvad er problemet? -Du slog hende næsten ihjel?
-Er du blevet glødende humanist? -Sagi!
De skulle have med grovfilen, og det fik de.
-Du er ikke rask, brormand. -Fint.
Fint.
Bare fortsæt, Herzl.
Hvordan går det, min skat?
Far, du må vist ikke være her.
Men jeg står udenfor, se?
Vil du med udenfor?
-Hvordan går det? -Fint.
-Og skolen? -Fint.
-Går det ellers godt? -Ja.
-Hvor er Ido? -Far, hold op.
Jeg spurgte bare, hvor Ido var. Er han på værelset?
Det tror jeg.
Er her ikke rart?
Jeg tror, jeg slår et telt op her, med en dobbeltseng,
-og flytter ind. Hvad siger du? -Mor ville blive henrykt.
Far, hvad hvis mor dukker op?
Så taler vi som voksne mennesker.
Bare rolig, vi skal ikke skændes.
Jeg kom, fordi jeg skal væk igen, og jeg ville sige farvel.
Har Ido sagt, at han ikke vil se mig?
Jeg ved det ikke. Måske er han vred.
-Du må ikke spørge mig, far. -Er Ido vred eller mor?
Far, helt ærligt, jeg aner det ikke.
-Ido! -Hold op, det er ikke sjovt.
-Ido, kom herud! -Stop, far!
Kom lige herud et øjeblik!
-Hold nu op, far! -Tag det roligt, skat.
Kom så ud!
Du hørte mig.
-Hvad sker der? -Du må ikke være her.
Du dukker aldrig op på centret.
Du og dine gaver er ikke velkomne her.
Hvad er der med dig? Kom, og tal med mig.
Jeg tilkalder politiet.
Stop det, Ido! Gå nu, far!
Noga, mor er på vej, så kom indenfor.
Det er okay.
Alt er okay.
Okay?
Gå indenfor.
[Vil du ikke med op?]
[Nej, far, jeg skal mødes med en ven på uni.]
[-Jeg henter dig om en time.] [-Tidligere. Det varer ikke længe.]
[Jeg ringer.]
[Du skulle have set velkomstfesten.]
[Hele landsbyen kom. Det var så underligt.]
[Fortalte du ham det?]
[-Eller ej?] [-Han er stadig i chok.]
[I går ville han tænde fjernsynet med klimaanlæggets fjernbetjening.]
[Jeg siger det om et par uger, når han er faldet på plads.]
[Sig det nu bare. Han bliver vel glad, ikke?]
[Naturligvis. Jeg må bare gribe det ordentligt an.]
[Jeg kan ikke bare sige: Far, jeg har en kæreste.]
[Hun er fantastik og klog, men hun er beduin.]
[-Jeg må tænke mig om.] [-Så længe du siger "klog og smuk."]
[Se lige, hvad jeg har modtaget.]
[De har skrevet om mig.]
[Har jeg fortalt, at jeg skal til Amman om to uger?]
[Det jordanske mesterskab for alle vægtklasser.]
[Vinder jeg, kan jeg få et sponsorat, som er lig med penge,]
[kampe i Egypten, Dubai...]
[Jeg vil ikke være byggearbejder. Jeg vil væk,]
[-og du skal med mig.] [-Lad os tage af sted i morgen.]
[Jeg spøger ikke, Safaa, hvorfor blive her?]
[Los os skride fra dette hul.]
FAR
[-Lad være emd at svare...] [-Kom nu...]
[Hej, far.]
[Jeg er på vej.]
[Jeg er der om et kvarter.]
[Okay. Farvel]
[Jeg sender et postkort fra Dubai, så du kan se, hvem du har med at gøre.]
["Mesteren fra Hebron!"]
NURIT: "KOM NU, ÅBN OP"
Hey.
Undskyld, jeg er ved at pakke.
Fik I et nødopkald? Nederen.
Ja, jeg var lige...
på vej ud.
Var du?
Som i lige nu?
Lige nu.
Så er det nok!
Jeg har fået nok!
Hvad vil du, Nurit?
Hvor er Yoav?
I udlandet? Til pokeraften? Ude med reserven?
Det gider jeg ikke snakke om.
Ikke sådan her.
Vi skal være sammen som normale mennesker.
Kalder du os "normale"?
Det kommer ikke til at ske, Sagi, fatter du det ikke?
For helvede!
[Bashar!]
[-Abu Fadi?] [-Hvad så?]
[De leder efter dig.]
[De sikkerhedssvin tog kvælertag på min tante!]
[-Skamløse røvhuller.] [-Hvordan er du kommet hertil?]
[Gennem dalen. Er der et sted, jeg kan være?]
[-Ja.] [-Under radaren?]
[-Ja, men hvad vil de dig?] [-Jeg fortæller alt, men ikke her.]
[-Kan du hjælpe mig?] [-Selvfølgelig.]
[Er du sikker på, at det er sikkert her?]
[Her kommer aldrig nogen.]
[Du er en livredder, min ven.]
[Ingen årsag.]
[-Hvad har du rodet dig ud i?] [-Bashar...]
Goddag, du har ringet til det overvågede besøgscenter.
For ledende socialrådgiver, tast...
[Du er tidligt oppe.]
[Ja, jeg er på vej i klubben.]
[-Hvorfor er du oppe?] [-Jeg er vant til navneopråb kl. 6.]
[Men nu er du hjemme. Gå ind og sov.]
[Jeg kan ikke falde i søvn igen. Vil du have kaffe?]
[Senere.]
[Den er her.]
[Tak.]
[I fængslet er hvert sekund planlagt for dig.]
[Dine kaffepauser, når du spiser, bader...]
[Det er meget lettere.]
[Min søn...]
[det vil tage lidt tid, før vi vænner os til hinanden,]
[men du skal vide, at jeg er stolt af dig.]
[Nasser har fortalt mig, hvor hårdt du træner, og det er vigtigste.]
[Det er ham træneren, Abu Fadi, ikke? Han virker seriøs.]
[Ja, far, meget.]
[Jeg skal ud og finde mig et job nu.]
[Immad Al Natche sagde til festen, at jeg skulle tage mig god tid,]
[-og nu siger han, at vi skal tale.] [-Okay, så tal med ham.]
[Hvis han tilbyder mig fast arbejde, bør jeg så ikke tage det?]
[På den ene side, så kan jeg ikke leve af min pension,]
[og på den anden side, så har jeg fået nok af det her, Bashar.]
[Jeg har givet dem mit liv. Har jeg ikke fortjent en pause?]
[Selvfølgelig har du det.]
[Gå ind og hvil dig]
[Jeg må smutte.]
[-Mange tak.] [-Du skal ikke takke mig, tak min mor.]
[Hvad er det, der sker?]
[Er du med i rodet?]
[Selvfølgelig ikke.]
[Jeg ved, at du solgte sprængstoffer til Fauzi, lyv ikke for mig.]
[Ja, okay, lidt hist og her, det er alt.]
[Men her forleden til festen var der én, der sagde: "Pas på,]
[den præventive sikkerhedsstyrke er her," så jeg skred.]
[Den præventive sikkerhedsstyrke? Ved du, om de fik Ziad?]
[Ingen idé, jeg tog hjem til mine forældre i Jerusalem,]
[men der ventede de også på mig. Nu er jeg eftersøgt.]
[Eftersøgt? For hvad?]
[Jeg får aldrig noget at vide.]
[Abu Fadi, tal til mig, jeg hjælper dig.]
[Hør...]
[Jeg har en stor kasse sprængstoffer fra det israelske militær,]
[og ved ikke, hvad jeg skal gøre af dem.]
[Nogen må have fortalt dem, så de leder efter mig.]
[-Er den her?] [-Nej, begravet uden for landsbyen.]
[Sikke et rod.]
[Hvorfor alt det her? Du er boksetræner.]
[Er det pengene?]
[Tro mig, hvis jeg kunne, ville jeg bare træne dig.]
[Det skal nok gå, Abu Fadi. Jeg redder dig ud af ilden.]
["Nederlag erklæres ikke i faldet,]
[kun hvis man ikke rejser sig igen.“]
[Hvem lærte mig det?]
[Okay, min ven, hen og træn, og ikke et ord til nogen.]
[Jeg bliver en dag eller to, og så er jeg væk, bare rolig.]
[Jeg er rolig, Abu Fadi.]
[Kom så, drenge.]
[-God morgen, onkel.] [-Hej, Bashar.]
[Hvordan har tante det?]
[Bedre.]
[Den forbandede sikkerhedesstyrke. En flok forrædere.]
[Hvad er der, Basha?]
[Hvordan har Fauzi det?]
[Fauzi?]
[-Hvorfor spørger du?] [-Bare for at høre.]
[Jeg har en besked til ham.]
[Hvilken?]
[Jeg talte med Abu Fadi. Han har noget, som Fauzi har brug for.]
[-Abu Fadi?] [-Ja.]
[Hvor er han? I landsbyen?]
[Det er ikke vigtigt. Kan du give Fauzi min besked?]
[Bashar, ingen ved, hvor Fauzi er.]
[Især ikke efter den episode. Han er ikke i kontakt med nogen,]
[-ikke engang med sin mor.] [-Det ved jeg, men hvis du hører fra ham,]
[-kunne det gavne ham meget.] [-Bashar...]
[rod dig ikke ind i det her, jeg beder dig.]
[Du vil ikke leve som Fauzi, hører du?]
[Hvis blot Fauzi besad dit talent, ville han nå langt.]
[Pas på dig selv. Du har en lovende fremtid. Forstået?]
[Tænk ikke på mig, onkel. Jeg ville bare hjælpe min fætter.]
[Bare glem det.]
[Okay. Hvad er det, Abu Fadi vil give Fauzi?]
MILITÆRBASE NÆR DHAHIRIYA
Jeg er ham fyren i storcentret, hvis kone har travlt med at shoppe,
mens han venter og venter.
Hvad snakker du om?
-Hvad er der galt med Sagi? -Ignorer ham, han er præmenstruel.
Hvad fanden?
-Hvad så, damer? -Alt går forrygende.
Elitestyrkerne vader rundt i vores område, mens vi sidder på vores flade.
I får besked, så snart der er nyt.
Indtil da venter vi.
Vi venter på, at konen kommer ud og fortæller, at hun intet fandt.
Sagi, jeg vil gerne lige tale med dig.
Hvad er der galt, Sagi?
-Alt er fint. -Lad mig spørge på en anden måde.
Hvorfor mistede du besindelsen under missionen?
Jeg fulgte dine ordrer. Er der et problem?
Ja, for jeg hører, at denne opførsel er blevet typisk for dig.
-Hvad vil du, Eli? -Ved du, hvem du minder om?
Din ven, Doron, der også havde problemer med at følge ordrer.
Jeg troede, du var kommet videre. For hurtigt, måske.
Udmærket. Var det alt?
Hør, Sagi,
du er en god soldat og et godt menneske,
men det er tydeligt, at noget går dig på.
Du ved, at du kan betro dig til mig, og at det bliver imellem os.
Tak, hr. psykolog. Må jeg gå nu?
-Et anfald til og du er ude. -Hvabehar?
Du hørte mig. Din opførsel bringer dit hold i fare.
Rend mig, Eli! Jeg skifter ikke hold!
-Nå, ikke? -Nej.
-Er det alt, hvad du har at sige? -Ja.
Hvem fanden tror du, at du er?
Din kommandør, så du svarer ikke igen!
Hvis du ikke tager dig sammen,
vil folk dø, er det forstået?
[Din mobil.]
[Alt vel, fætter?.]
[Ja.]
[-Jeg hører, at du bokser på højt plan.] [-Jep.]
[Kom til træning en dag, så kan vi tage en omgang.]
[-Har du noget til mig?] [-Ja.]
[Abu Fadi skal af med noget sprængstof,]
[fordi myndighederne jager ham,]
[så jeg tænkte, om du kunne hjælpe ham.]
[-Som at hjælpe en ven?] [-Ja, hvorfor ikke?]
[-Er det et problem?] [-Hvad ved du om ham?]
[Nu ikke så paranoid. I har jo gennemtjekket ham,]
[hans ekskone og tidligere job. Hvad mere skal I bruge?]
[Lyt til mig, Bashar. Abu Fadi samarbejder med jøderne,]
[-og han bruger dig til at finde mig.] [-Sludder.]
[Det vidste du slet ikke? Hva'? Eller gjorde du?]
[Abu Fadi er bokser og træner fra Jerusalem.]
[Han har vundet medaljer. Søg efter ham på nettet!]
[Han er Shin Bet, Bashar. Tænk over det. Han sælger mig sprængstoffer,]
[der dræber to af mine mænd.]
[Han forlod festen med Ziad, og pludselig er Ziad væk.]
[Nu narrer han dig, og du hjælper ham.]
[Du er enten dum eller en kollaboratør.]
[Kaldte du mig kollaboratør?!]
[Mig, kollaboratør?]
[Han sagde, at du ikke skulle blande dig, ikke?]
[-Det var din idé at komme her, ikke?] [-Hold mund!]
[Bare hold mund.]
[Det er deres taktik.]
[Slangerne trænger ind i dit hjem, dit liv, din sjæl...]
[Men han sagde...]
[Når du så opdager det, er det for sent.]
[Men han trænede mig. Han sagde, at jeg var dygtig,]
[en talentfuld bokser,]
[der ville blive til noget en dag.]
[Han er en løgner, knægt.]
[Det er løgn alt sammen.]
[Ved du, hvor han er nu?]
[Bashar, hvor er Abu Fadi?]
[I skuret bag vores hus.]
[Fremragende.]
[Her er planen: Du ringer til ham]
[og fortæller, at jeg vil have sprængstofferne,]
[og at vi mødes i bokseklubben i morgen midnat]
[til en handel. Okay?]
[-Hvad sker der så?] [-Bare rolig, det tager jeg mig af.]
[Bare tag en dyb indånding, og slap af.]
[-Er du okay? Kan du tale normalt?] [-Ja.]
[Abu Fadi?]
[Hvad så? Hvorfor sover du ikke?]
[Jeg talte med min onkel... Jeg mener, min fætter.]
[Han vil mødes med dig i klubben i morgen midnat.]
[-Har du talt med ham?] [-Ja, aftalen er i hus.]
[Jeg er nødt til at lægge på.]
[-Farvel.] [-Bashar...]
[Det var heldigt. Du har heldet med dig.]
[Tag hjem.]
[Ikke et ord til nogen, okay? Som om intet var hændt.]
Klubben er et dårligt sted... anden sal og kun én indgang.
Det er bedre at snuppe ham udenfor, på taget eller på gaden.
-Han tager nok sine mænd med. -Det ved jeg ikke, Doron.
-Stoler du på ham? -Bashar? Ja da.
Men de er fætre.
-Hvor ringede han fra? -Hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg tager holdet med, for det lugter råddent.
[-Abu Fadi?] [-Hvad er der?]
[Det hedder du ikke.]
[-Hvad snakker du om?] [-Sig mig dit navn!]
[-Sid ned!] [-Løj du for mig?]
Det er Doron.
[Du hedder ikke Abu Fadi, din løgner! Hvad hedder du?!]
[Sig mig dit navn! Er du kollaboratør?!]
[En jøde? Hvorfor løj du for mig?!]
[Fortæl mig dit navn.]
[Jeg hedder Doron.]
[Doron? Hvad er du? Soldat? Politi? Hvad er du?!]
[Hvorfor kan du flydende arabisk?! Hvad er du?]
[Hvorfor løj du for mig?]
[Slap af! Slap af!]
[Hør godt efter. Din fætter er morder,]
[-og min ogave er at stoppe ham.] [-Hold din kæft!]
[-Men det har intet med dig at gøre.] [-Løgner!]
[Du er en fantastisk fyr og en dygtig bokser.]
[-Jeg holder af dig.] [-Holder af mig?]
[Fauzi ved, at du er her.]
[-Gør han?] [-Ja.]
[Hvorfor sagde jeg det? Du fortjener at dø!]
[Se? Jeg sagde jo, at han ville tage herhen.]
[Lad ham gå, Fauzi, han ved ikke noget.]
[Smid din pistol.]
[Smid din pistol!]
[Op med hænderne.]
[I burde skamme jer. At gøre en ung knægt til forræder.]
[Fauzi, han har intet med det at gøre. Lad ham gå.]
[Lad ham gå!]
[Bashar!]
[Far!]
[Hvad laver du, Fauzi?]
[Beklager...]
[din søn er forræder.]
[Han forsøgte at skjule dette kollaboratørsvin, denne spion.]
[De slog sig sammen for at få ram på mig.]
[Far, han lyver! Det var ikke det, der skete!]
[Han kom for at advare ham.]
[Væk fra ham.]
[Se, hvor nemt vi fik en jøde.]
Eli, Fauzi slap væk, jeg jagter ham!
Tilbage til bilen, drenge!
-Eli, han løber mod øst. -Modtaget, Doron. Vi følger trop.
Kør ned til hovedgaden, så fanger vi ham der.
Kør, kør, kør!
[Stop! Stop! Stå stille!]
Tekster af: Phoebus A. D. Moreleón