GAZA
RIMAL-STRØKET. HAMAS-LEDELSENS KONTOR
[ARABISK] [Ærede sjeik,]
[jeg har mistet mye i min tid.]
[Fem barn og to koner]
[ble gjort om til aske.]
[Og ikke bare dem.]
[Også våpenbrødre, min menn og soldater.]
[Jeg er ikke den eneste.]
[Er det noen her]
[som ikke har mistet venner, kjære eller familie?]
[Vi respekterer ditt offer, Abu Mohammed,]
[men vi er ikke her for å lytte til propaganda.]
[Hadde du informert meg om gårsdagens operasjon,]
[ville jeg bedt deg avbryte den.]
[Disse vendettaene dine fører oss opp i unødig strid.]
[Ærede sjeik, det er ingen vendetta.]
[Hva skjer på Vestbredden?]
[Hadde formann Abu Ammar sett hans menn omgås jødene]
[ved Shin Bets kontorer, hadde han dratt skamfull hjem til Tunis.]
[Vi må kvitte oss både med sionistenes okkupasjon,]
[og de utro kollaboratørene som jobber for Autoriteten.]
[Gud se i nåde til oss. De døde som shahider.]
[De drepte tre menn, blant annet to soldater.]
[Gud se i nåde til oss.
[Jeg snakket med Abu Mohammed.]
[Det var en flott seier og han ønsker dere lykke til.]
[Måtte Gud være med dere.]
[Vet vi hva som skjedde med Hamdi og Ibrahim?]
[Jeg sjekker det. Ta det rolig, og fokuser på oppdraget.]
[Vi vet hva vi har i oppdrag. Men om det fins en forræder?]
[Vi er ikke her for å dø som shahider. Vi må finne ut hva som skjedde.]
[Jeg sjekker det, sa jeg!]
[Og om noen av dere får kalde føtter,]
[så bare dra tilbake til Gaza!]
[Rolig, Fauzi. Vi bare spurte.]
[Greit. Vær på vakt.]
[Og tro på Gud.]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
[Hamas' militære fløy påtok seg æren]
[for gårsdagens heltemodige angrep i Israel.]
[Hamas' korrespondent varsler]
[at flere angrep vil ramme sionistene]
[og deres kollaboratører]
[ved den illojale Palestinske selvstyremyndigheten.]
[Vi har turbulente tider i vente.]
[-Hallo?] [-Hallo, er det hos slakteren?]
[Feil nummer, frue.]
[Feil nummer.]
[-Hallo?] [-Far, står til?]
[-Bra, og du?] [-Gud være lovet.]
[-Og med mor?] [-Bare bra.]
[Var Ziad på festen i går?]
[-Ja, hva så?] [-Ba ham holde øye med Abu Fadi,]
[men har ikke hørt fra ham.]
[Er treneren der nå?]
[Nei, ikke ennå.]
[Si ifra hvis du ser én av dem.]
[-Har vi et problem?] [-Vet ikke. Kanskje.]
[Greit, pappa. Hils mamma fra meg.]
[Fauzi, ta vare på deg selv. Ok?]
[Ha det.]
Hei, Gabi.
Hvordan går det? Vil du ha noe?
Så du dette?
De tok rotta på oss.
Kunne vært verre.
Mener du?
20 kommandosoldater kan være på Vestbredden
med planer om full krig og vi vet ingenting om dem.
Få en slutt på dette.
Gabi, jeg er i sjokk.
Jeg er i live, og forbanna, så kom ikke for nær meg.
Kjenner dere hverandre?
Nei.
-Du er Doron. -Ja.
Hila Bashan, leder av Gaza-desken.
Hun vet mer om Hani Al Jabari enn noen annen.
Kanskje hun kan hindre at dette eskalerer.
-Gabi, de tok oss på senga. -Men det skal det bli en endring på.
Vær du trygg...
-Få den dritten vekk! -Ro deg ned.
Ro deg ned.
Fortell.
Skjønner.
-Alt i orden? -Et øyeblikk, bare.
[Um Maher, jeg er lei for det.]
[Veldig lei.]
[Vi skal finne dem.]
[Vi skal finne dem, og de skal få stå til rette for hva de gjorde.]
[De skal skikkelig få svi.]
[Farvel.]
Takk.
Litt av et rot, hva?
Kan jeg nå vise trynet mitt på HK?
Gabi hadde rett. Jeg burde forutsett det.
-Det var ikke din feil. -Nei?
Det er ingen jeg vet mer om enn Hani.
Hvor mye sukker han har i kaffen.
Gjenkjenner straks stemmen, røntgenbildet hans...
Jeg vet alt om ham, men dette forutså jeg ikke.
Hør...
Hvor er du fra?
Kiryat Ono. Og du?
Jerusalem.
Jaså?
-Er du gift? -Å, jøss!
Du var visst lenge i den landsbyen, eller?
Sorry.
Så hva er planen når du er tilbake der?
Aner ikke.
Vi kan ikke gå via Nasser.
Han vil aldri angi sønnen, og Ziad, vel..
Han var en mulighet inntil i går kveld.
Tok du virkelig liket og dumpet det ved inngangen?
Skulle jeg tatt det med hjem?
Hør, Doron. Du må dra tilbake Dhahiriya og aktivere Bashar.
Dhahiriya er ikke din hodepine.
Hanis soldater er min hodepine, og nå er de her.
-Så vi har samme problem. -Greit. Takk for kaffen.
Bashar vil imponere faren, som nettopp slapp ut,
og han ser opp til deg. Utnytt det.
Hvor lenge har du ledet kontoret nå? Tre-fire år?
Og i ditt fine, luftavkjølte kontor,
møter du arabere noen gang?
Jeg forstår du ikke vil trekke Bashar inne i det,
men se hvor vi står nå, og hva som skjedde i går.
Angrepet kom fra din landsby, fra Bashars miljø.
Han er en guttunge! Alt han tenker på
er å bli bokser! Visste han hvor Fauzi var, ville jeg visst noe.
Dette er noe nytt. Hamas har prøvd å skaffe penger til
å hente folk fra Jordan. Men å få inn en kommandostyrke
uten at vi ikke vet noenting, det er noe nytt.
Så vi må benytte alle midler.
Jeg har trent ham i et halvt år.
Ja, har du egentlig det?
Om Bashar hjelper oss, bevisst eller ubevisst,
er det enklere for oss å beskytte ham. Utlevering, samarbeid,
kanskje skaffe ham israelsk ID.
-Du kunne blitt en god forhandler. -Det sies så.
Men en forhandler må ikke takles.
Dere er enkle å takle.
[Hva er det med dere?]
[Dere må trene. Bashar, bli med meg.]
[Sett i gang!]
[Hvor er Abu Fadi? Har du snakket med ham i dag?]
[Nei. Hvordan det?]
[Han er sent ute. Ring ham og hør hvorfor han er sen.]
[Dere to går i ringen.]
[Kom igjen, sett i gang.]
[Den du ringer er ikke tilgjengelig.]
[Legg igjen beskjed.]
Hvorfor informerer du ikke meg? Må jeg høre det fra andre?
Slikt bør gå gjennom meg. Vi to må ta en prat.
Hva skjer?
Du drar tilbake.
-Hun deskoperatøren er bra sta. -Desklederen.
Det er uansvarlig.
Siden du drepte Ziad, er det blitt enda mer risikabelt.
Jeg fikser det.
Jeg åpner en kommandopost i Otniel med teamet standby
fem minutter unna deg.
-Takk. -Vi avlegger en visitt hos Nasser i dag.
Så hold deg unna bokseklubben. Og se opp for
både Fauzi og deskoperatøren.
-Desk-lederen. -Desk-lederen.
DHAHIRIYA, SØR-HEBRON PALESTINSKE SELVSTYREMYNDIGHETEN
[-Hei du, kom hit.] [-Hva er det?]
[Vi er fra PPS.] [Hvor er Abu Fadi?]
[Han er ikke her.]
[-Kom han ikke i dag?] [-Nei.]
[-Hva driver du med?] [-Hold kjeft.]
[Hva foregår her?]
[Er du Abu Fauzi?]
[Hvor er sønnen din?]
[Og hvorfor er ikke Abu Fadi her?]
[Jeg vet ikke hvor de er,]
[og dere har ingenting her å gjøre. Vennligst gå.]
[Kom dere ut!]
[Tilbake!]
[Rolig, Munir.]
[Sønnen din er mistenkt for å ha drept PPS-lederen.]
[Og treneren din for å ha hjulpet ham.]
[Si hvor de er, ellers arresterer jeg dere!]
[Slipp henne, ditt udyr!]
[Slipp henne!]
[Sønnen din er historie, Abu Fauzi. Anse ham som død. Kondolerer.]
[Og finner vi ikke Abu Fadi, kommer vi igjen. Forstått?]
[Forstått.]
[Bra.]
[Hva er det?]
[Med våpen er du en helt. Men prøv uten!]
Få se deg uten!
[Vi ses, folkens.]
Hva går det av deg?
Jeg spurte deg om noe!
-Hva er problemet? -Du drepte henne nesten!
-Er du bløthjerta og venstrevridd nå? -Sagi!
Vi ble bedt være røffe, og det var jeg.
-Noe er i veien med deg, kompis. -Ja vel.
Ja vel.
Bare kjør videre, Herzl.
Hvordan går det, vennen?
Men kan du komme hit?
Jeg står på utsiden.
Vil du komme ut?
-Hvordan går det? -Bra.
-Og med skolen? -Bra.
-Så alt er generelt bra? -Ja da.
-Hvor er Ido? -Kutt ut, pappa.
Jeg bare spurte hvor Ido er. Er han hjemme?
Jeg tror det.
Det er fint her, hva?
Jeg kan sette et telt her med en stor seng,
-og bo her. Hva tror du? -Mor hadde blitt glad.
Tenk om mor kommer?
Da kan vi snakke sammen som voksne.
Vi behøver ikke krangle.
Jeg kom fordi jeg drar igjen, og ville si ha det.
Sa Ido hvorfor han ikke vil treffe meg?
Han er sint, tror jeg.
-Ikke spør meg, far. -Er Ido sint, eller er mor det?
Jeg aner ikke, pappa.
-Ido! -Far, du er ikke morsom.
-Kom fram, Ido! -Kutt ut!
Kom fram litt.
-Kutt ut, pappa! -Ta det med ro, vennen.
Vis deg!
Så du kan høre meg?
-Hva foregår her? -Ut herfra.
Du møter aldri opp.
Du og gavene dine er uønsket.
Hva er i veien med deg? Snakk til meg.
Jeg ringer politiet.
Hold opp, Ido! Gå, pappa!
Noga, mamma er her snart, så kom inn.
Det er greit.
Alt i orden.
Greit?
Gå inn.
[Kommer du opp?]
[Jeg skal møte en venn på fakultetet.]
[-Jeg henter deg om en time.] [-Gjerne før.]
[Jeg ringer deg.]
[Du skulle sett velkomstfesten.]
[Alle var møtt fram. Det var utrolig.]
[Fortalte du det?]
[-Du sa ikke noe?] [-Han er i sjokk.]
[I går prøvde han å få på tv-en med feil fjernkontroll.]
[Jeg venter til han har landet litt.]
[Si det nå. For han blir vel glad?]
[Jo. Men jeg må tenke på hvordan jeg skal få sagt det.]
[Kan ikke bare si: Jeg har en kjæreste.]
[Hun er flott, intelligent... Men beduin.]
[-Jeg må avgjøre hva jeg skal si.] [-Bare si "smart og pen".]
[Se hva noen sendte til meg.]
[De skrev om meg.]
[Jeg drar til Amman om to uker.]
[Til jordansk mesterskap i mellomvekt.]
[En seier vil bety sponsorer. Store summer,]
[kamper i Egypt, Dubai...]
[Jeg vil ikke jobbe på bygg. Jeg vil vekk.]
[-Og du blir med.] [-Ja, la oss dra i morgen.]
[Jeg fleiper ikke, Safaa.]
[La oss komme oss vekk herfra.]
PAPPA
[-Ikke svar]. [-Gi deg.]
[Hei, pappa.]
[Jeg er på vei.]
[Jeg er der om 15 minutter.]
[Ok. Ha det.]
[Jeg sender et postkort fra Dubai, så du ser hvem du har for deg.]
["Mesteren fra Hebron!"]
NURIT: KOM IGJEN, LUKK OPP
Hei.
Sorry, jeg driver og pakker.
Fikk dere et nødanrop? Helsike.
Ja, jeg var akkurat...
på vei ut.
Var du det?
Akkurat nå?
Ja.
Nå holder det!
Jeg har fått nok!
Hva vil du, Nurit?
Hvor er Yoav?
I utlandet? På en pokerkveld?
Ikke la oss snakke om det.
Ikke slik.
Jeg vil vi skal være sammen, som normale mennesker.
Kaller du oss "normale"?
Det blir vi aldri, Sagi. Skjønner du ikke det?
For helvete!
Bashar!
[-Abu Fadi?] [-Hva skjer?]
[De leter etter deg.]
[De svina fra PPS kvalte tanta mi!]
[-De eier ikke skam.] [-Hvordan kom du hit så sent?]
[Via dalen. Kan jeg bli her i natt? Sove her?]
[-Ja, men hva du vil fra meg?] [-Jeg skal fortelle, men ikke nå.]
[-Kan du hjelpe meg?] [-Så klart.]
[Er det trygt her?]
[Ingen kommer hit.]
[Kompis... Du redder livet mitt.]
[Helt i orden.]
[-Hva har du rotet deg opp i?] [-Bashar...]
Hallo, du er ved Sikret besøkssenter.
For sosialtjenesten, trykk..
[Tidlig våken?]
[Jeg drar ned til klubben.]
[-Hvorfor er du oppe?] [-Jeg er vant til opprop kl 06.]
[Nå er du hjemme. Legg deg igjen.]
[Jeg får ikke sove igjen nå. Kaffe?]
[Jeg tar en senere.]
[Den er her.]
[Takk.]
[I fengslet er hvert sekund innprogrammert.]
[Når man kan drikke kaffe, spise, dusje...]
[Det er mye enklere.]
[Gutten min...]
Det vil ta tid å bli kjent med hverandre igjen.]
[Men jeg er veldig stolt av deg.]
[Nasser sier du trener hardt, det er det viktigste.]
[Det skyldes treneren, Abu Fadi. Han tar det seriøs.]
[Ja, veldig.]
[Jeg må finne meg arbeid.]
[På festen sa Immad Al Natche: "Ta den tiden du trenger."]
[-Og nå sier han: "Vi bør ta en prat."] [-Så gjør det.]
[Jeg vet ikke. Om han tilbyr en jobb, skal jeg takke nei?]
[Jeg kan ikke leve av pensjonen som tidligere fange.]
[Samtidig er jeg så grundig lei dette.]
[Jeg har viet dem halve livet. Har jeg ikke gjort nok?]
[Jo, klart du har, far.]
[Gå og hvil deg.]
[Jeg må stikke.]
[-Takk.] [-Ikke takk meg, mor lagde den.]
[Hva er det som foregår?]
[-Er du involvert i noe med jødene?] [-Selvsagt ikke.]
[Du solgte sprengstoff til Fauzi. Så ikke lyv for meg.]
[Litt smågreier bare.]
[På festen sa noen: "Pass deg."]
["Preventive Security er her." Så jeg stakk i vei.]
[Preventive Security? Vet du om de tok Ziad?]
[Aner ikke. Jeg dro til foreldrene mine i Jerusalem.]
[Men de ventet på meg der også. Nå er jeg ettersøkt.]
[Ettersøkt? For hva da?]
[Ingen forteller meg noe.]
[Abu Fadi, fortell. Jeg kan kanskje hjelpe deg.]
[Hør her...]
[Jeg har en stor kasse sprengstoff, nye saker fra hæren.]
[Hva gjør jeg med det nå?]
[Noen må ha tipset dem, så de er etter meg.]
[-Er den her?] [-Nei, begravde den utenfor landsbyen.]
[For et rot.]
[Hvorfor gjør du det? Du er trener.]
[For pengenes skyld?]
[Om jeg kunne, hadde jeg trent bare deg.]
[Det ordner seg, Abu Fadi. Jeg skal få deg ut av dette.]
["Nederlag erklæres ikke når du faller,]
[men først når du nekter å reise deg."]
[Hvem lærte meg det?]
[Greit. Gå og øv nå, og ikke nevn det for noen.]
[Jeg blir her bare et par dager, så ikke bekymre deg.]
[Jeg er ikke bekymret, Abu Fadi.]
[Kom igjen, nå!]
[-God morgen, onkel.] [-Hei, Bashar.]
[Er det bra med tante?]
[Hun er bedre.]
[Faen ta Preventive Security. Forrædere, alle sammen.]
[Hva vil du, Bashar?]
[Hvordan har Fauzi det?]
[Fauzi?]
[-Hvorfor spør du?] [-Bare lurte.]
[Jeg har en beskjed til ham.]
[En beskjed?]
[Jeg snakket med Abu Fadi. Han har det Fauzi trenger.]
[-Abu Fadi?] [-Ja.]
[Er han her i landsbyen?]
[Det er uviktig. Kan du si ifra til Fauzi?]
[Bashar, ingen vet hvor Fauzi er.]
[Etter det som skjedde, er han ikke i kontakt med noen.]
[-Selv ikke sin mor.] [-Ja, men hvis du hører fra ham,]
[-kan dette hjelpe ham.] [-Bashar...]
[Jeg ber deg, ikke rot deg opp i noe.]
[Du vil vel ikke leve som Fauzi?]
[Jeg skulle ønske han hadde ditt talent.]
[Ta vare på deg selv. Du har en lysende framtid foran deg.]
[Ikke tenk på meg, onkel. Jeg vil bare hjelpe fetteren min.]
[Men glem det.]
[Så hva er det Abu Fadi så gjerne vil gi til Fauzi?]
MILITÆRBASE VED DHAHIRIYA
Jeg er som en fyr på kjøpesenteret mens kona shopper.
Han venter og venter.
Hva mener du?
-Hva er det med Sagi? -Glem ham, det er PMS.
Hva i helvete..?
-Står til, mine damer? -Alt er bra.
Vi har kommandosoldater her, og vi bare sitter på ræva.
Får vi vite noe, blir dere straks informert,
men forløpig venter vi.
Vi venter til kona kommer ut og sier hun ikke fant noe.
Sagi, jeg vil ha et ord med deg.
Hva går det av deg, Sagi?
-Alt er bra. -La meg si det på en annen måte.
Hva fikk deg til å miste hodet under aksjonen?
Jeg fulgte ordrer. Er det noe i veien?
Ja. Jeg hører slik atferd er blitt din greie for tida.
-Hva vil du? -Vet du hvem du minner meg om?
Din venn Doron, som også har vondt for å følge ordrer.
Du tilpasset deg så bra. Kanskje litt for bra.
Er du ferdig nå?
Hør her, Sagi.
Du er en flott kriger, og et flott menneske.
Men det er tydelig at noe plager deg.
Du vet du kan snakke med meg, og at det blir mellom oss.
Takk, doktor. Kan jeg gå nå?
-Skjer det en gang til, er du ferdig. -Unnskyld?
Din oppførsel destabiliserer teamet.
Faen, Eli. Jeg bytter ikke team!
-Ikke det? -Nei.
-Er det alt du har å si? -Ja.
Svin! Hvem tror du at du er?
Din overordnede! Så pass munnen din!
Om du ikke skjerper deg,
kommer folk til å dø. Skjønner du det?
[Mobilen din.]
[Står til, fetter?]
[Bare bra.]
[-Hører du bokser på ordentlig.] [-Ja.]
[Kom på trening en dag, så kan vi sparre litt.]
[-Hører du har noe til meg.] [-Ja.]
[Abu Fadi vil kvitte seg med litt sprengstoff.]
[Myndighetene er etter ham.]
[Så tenkte jeg kunne hjelpe ham.]
[-Som en vennetjeneste.] [-Ja, hvorfor ikke?]
[-Er det noe galt? [-Hva vet du om ham?]
[Ikke vær så paranoid. Dere sjekket ham grundig.]
[Eks-kona, forrige jobb... Hva mer trenger dere?]
[Hør her, Bashar. Abu Fadi kollaborerer med jødene.]
[-Og bruker deg for å nå meg.] [-Tull.]
[Visste du ikke det?] [Gjorde du ikke?]
[Abu Fadi er en bokser, og trener, fra Jerusalem.]
[Han har medaljer. Sjekk på Internett!]
[Han er med i Shin Bet. Tenk på det. Han solgte sprengstoff til meg]
[som drepte to av mine menn.]
[Han forlot festen ifølge med Ziad. Som ble brått borte.]
[Nå lurer han deg, og du hjelper ham.]
[Du er enten dum, eller kollaboratør.]
[At du våger kalle meg det!]
[Er jeg en kollaboratør?]
[Han ba deg vel holde deg unna dette?]
[-Og det var vel din idé å komme hit?] [-Hold kjeft!]
[Bare hold kjeft.]
[Det er typisk taktikk.]
[De ormene smyger seg inn i hjemmet ditt, livet ditt, sjelen din...]
[Men han sa at...]
[Når du merker det, er det for sent.]
[Men han trente meg. Sa at jeg var god,]
[og hadde talent.]
[Sa jeg ville gjøre karriere.]
[Han er en løgner.]
[Alt er bare løgn.]
[Vet du hvor han er nå?]
[Bashar, hvor er Abu Fadi?]
[I skuret bak huset.]
[Utmerket.]
[Vi gjør det slik: Ring ham,]
[og si jeg er interessert i sprengstoffet.]
[Si vi møtes i klubben ved midnatt i morgen]
[og ordner kjøpet der. Ok?]
[-Hva skjer så?] [-Det tar jeg meg av.]
[Trekk pusten, slapp av.]
[-Klarer du å snakke normalt?] [-Ja.]
[Abu Fadi?]
[Hvorfor er du ikke i seng?]
[Jeg snakket med onkel... Jeg mener fetteren min.]
[Han kan møte deg i klubben ved midnatt i morgen.]
[-Du snakket med ham?] [-Ja, det er i boks.]
[Jeg må legge på.]
[-Ha det.] [-Men Bashar...]
[Det var et heldig trekk. Du er heldig.]
[Gå hjem, nå.]
[Ikke et ord til noen. Lat som om ingenting skjedde.]
Klubben er et jævla uegnet sted. Annen etasje, bare én inngang...
Bedre å ta ham utenfor. På taket eller i gata.
-Han har selvsagt med seg folk. -Jeg vet ikke riktig, Doron.
-Stoler du på ham? -Bashar? Selvsagt.
De er fettere.
-Hvor ringte han fra? -Hvordan skal jeg kunne vite det?
Jeg kommer med teamet. Det lukter ugler i mosen.
[-Abu Fadi?] [-Ja?]
[Du heter ikke det.]
[-Hva mener du?] [-Si hva du heter!]
[-Sett deg!] [-Løy du for meg?]
Det er Doron.
[Du heter ikke Abu Fadi, din løgner!]
[Si hva du heter! Er du kollaboratør?]
[Og jøde? Hvorfor løy du for meg?]
[Si hva du heter!]
[Jeg heter Doron.]
[Doron? Er du soldat? Politi? Hvem er du?]
[Hvordan kan du flytende arabisk? Hvem er du?]
[Hvorfor løy du for meg?]
[Ro deg ned!]
[Hør her. Din fetter er en morder.]
[-Jeg skal stanse ham.] [-Hold munn!]
[-Det har ingenting med deg å gjøre.] [-Du lyver!]
[Du er en kjekk gutt og en talentfull bokser.]
[-Du er spesiell for meg.] [-Spesiell?]
[Fauzi vet at du er her.]
[-Gjør han det?] [-Ja.]
[Hvorfor sa jeg det? Du fortjener å dø!]
[Jeg sa han kom til å komme.]
[La ham gå, Fauzi. Han vet ikke noe.]
[Kast våpenet.]
[Kast våpenet!]
[Henda i været.]
[Dere eier ikke skam. Gjøre en gutt til forræder!]
[Fauzi, han har ikke noe med dette å gjøre. La ham gå.]
[La ham gå!]
[Bashar!]
[Far!]
[Fauzi, hva er det du gjør..!]
[Lei for det, onkel...]
[Din sønn er en forræder.]
[Han skjulte denne jævla spionen.]
[Og hjalp ham med å ta meg.]
[Han lyver! Det er ikke sant.]
[Og kom for å advare ham.]
[Gå unna.]
[Vi fikk en jøde i fanget.]
Fauzi kom seg unna, jeg er hakk i hæl!
Inn i bilen!
-Eli, han løper østover. -Mottatt, Doron.
Kjør ned hovedgata. Vi tar ham der.
Kjør, kjør!
[Stopp! Ikke rør deg.]
Tekster: Martin Bjørlo