GAZA
STADSDELEN RIMAL, HAMAS LEDNINGSBYRÅ
[ARABISKA] [Ärade shejk,]
[jag har förlorat mycket.]
[Fem barn och två fruar]
[som har förvandlats till aska.]
[Och inte bara dem,]
[utan även mina vapenbröder, mina soldater.]
[Jag är inte den enda.]
[Finns det nån i rummet]
[som inte har förlorat vänner och nära och kära?]
[Vi uppskattar dina uppoffringar, Abu Mohammed,]
[men vi är inte här för att lyssna på propaganda.]
[Om du hade brytt dig om att berätta om gårdagens operation]
[hade jag sagt åt dig att avbryta den.]
[Dina vendettor drar in oss i ett onödigt krig.]
[Ärade shejk, det här är ingen vendetta.]
[Se på Västbanken.]
[Om Abu Ammar hade sett sina män med judarna]
[hos Shin Bet, så lovar jag att han skamset hade återvänt till Tunisien.]
[Vi måste sätta stopp för den sionistiska ockupationen]
[och de som samarbetar med myndigheten.]
[Må Gud vara nådig. De dog som martyrer.]
[Tre döda, varav två var kommandosoldater.]
[Må Gud vara nådig.]
[Jag pratade med Abu Mohammed.]
[Det är en stor seger och han önskar er lycka till.]
[Må Gud vara med er.]
[Vet vi vad som hände med Hamdi och Ibrahim?]
[Jag kollar upp det. Fokusera bara på ert uppdrag.]
[Vi har koll på det, men tänk om vi har en kollaboratör.]
[Vi är inte här för att dö som martyrer. Vi måste ta reda på vad som hände.]
[Jag kollar upp det, sa jag ju!]
[Om nån av er får kalla fötter]
[kan ni återvända till Gaza på en gång.]
[Slappna av, Fauzi, vi frågar bara.]
[Okej, ta hand om er.]
[Jag har tilltro till Gud.]
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
[Hamas väpnade gren tog på sig ansvaret]
[för gårdagens heroiska attack i Israel.]
[Hamas utsände varnar för]
[att fler attacker kommer att drabba sionisterna]
[och kollaboratörerna]
[från den illojala palestinska myndigheten.]
[Turbulenta tider väntar.]
[-Hallå?] [-Hej, har jag kommit till slaktaren?]
[Fel nummer.]
[-Hallå?] [-Pappa, hur mår du?]
[-Bra, och du?] [-Prisad vare Gud.]
[-Hur är det med mamma?] [-Bra.]
[Var Ziad på festen i går?]
[-Ja, hur så?] [-Han skulle kolla Abu Fadi]
[och har inte hört av sig.]
[Är tränaren där?]
[Nej, inte än.]
[Säg till om du ser nån av dem.]
[-Är nåt på tok?] [-Jag vet inte, pappa. Kanske.]
[Okej, nu måste jag gå. Ge mamma en puss från mig.]
[Fauzi, ta hand om dig, min son. Okej?]
[Hej då.]
Hej Gabi.
Hur mår du? Behöver du nåt?
Såg du?
De grundlurade oss.
Kunde varit värre.
Tycker du?
Tjugo kommandosoldater på Västbanken
kan planera ett regelrätt krig och vi vet inget om dem.
Avsluta det här.
Gabi, jag är chockad.
Jag lever och är förbannad, så håll dig undan.
Har ni två träffats?
Nej.
-Du är Doron. -Ja.
Hila Bashan, chef för Gazadivisionen.
Hon bör veta mer om Hani al-Jabari än nån av oss.
Hon kanske kan sätta stopp för katastrofen.
-De tog oss bara på sängen. -Jag vet, men saker kommer att förändras.
Jag lovar...
-Bort med den här skiten! -Lugn.
Lugna ner dig.
Jag lyssnar.
Jag förstår.
-Är allt okej? -Ge mig en minut.
[Um Maher, jag är ledsen.]
[Jag är verkligen ledsen.]
[Vi ska hitta dem.]
[Jag lovar att vi ska hitta dem. De ska få betala för allt de har gjort.]
[De ska få betala ett högt pris.]
[Hej då.]
Tack.
Vilken röra.
Hur ska jag kunna visa mig på högkvarteret?
Gabi hade rätt. Jag borde ha förutsett det.
-Det är inte ditt fel. -Inte?
Hani är den jag vet mest om i världen.
Jag vet hur han vill ha sitt kaffe
och känner igen hans röst på en gång.
Jag vet allt om honom, men jag förutsåg inte det här.
Du...
Var kommer du ifrån?
Qiryat Ono, och du?
Jerusalem.
Jaså?
-Gift? -Jösses!
Du var fast i byn länge, eller hur?
Förlåt.
Så vad är nästa steg när du åker tillbaka?
Jag har ingen aning.
Vi kan inte använda Nasser.
Han skulle aldrig överlämna sin son och Ziad...
Han var ett rimligt val fram till i går.
La du hans kropp i bakluckan och dumpade den vid entrén?
Vad skulle jag göra? Ta hem den?
Du måste återvända till al-Dhahiriya och aktivera Bashar.
Det är inte ditt område.
Men Hanis kommandosoldater är det och de är där,
-så våra revir har förenats. -Visst. Tack för kaffet.
Bashar vill imponera på sin pappa som nyss blev frisläppt.
Han beundrar dig och du måste utnyttja det.
Hur länge har du varit chef? Tre eller fem år?
Har du i ditt bekväma kontor
nånsin mött en arab?
Doron, jag förstår att du inte vill dra in Bashar,
men tänk på vad som hände i går.
Vansinnesdådet kom från din byn, från Bashars kretsar.
Han är bara barnet! Han tänker bara på
att bli en palestinsk Muhammad Ali. Han vet inte var Fauzi är!
Doron, det här är nåt nytt. Hamas har försökt samla pengar
till aktivister från Jordanien, men att få hit en grupp
utan att vi känner till antal eller måltavla, det är nytt.
Därför måste vi försöka med allt vi kan.
Jag har tränat honom i sex månader.
Men du är inte hans tränare.
Om Bashar hjälper oss, oavsett om han själv vet om det,
så blir det lättare att skydda honom. Han kan få hjälp bort därifrån.
Kanske rentav ett israeliskt id-kort.
-Du hade varit en bra hanterare. -Jag har hört det.
Men man hanterar inte hanteraren.
Ni är så lätta att hantera.
[Vad är det med er?]
[Kom igen, börja träna. Bashar, följ med mig.]
[Sätt fart!]
[Vet du var Abu Fadi är? Har ni pratat i dag?]
[Nej, hur så?]
[Han är sen. Ring honom och fråga varför.]
[In i ringen med er.]
[Kom igen, in med er.]
[Numret går inte att nå.]
[Lämna ett meddelande.]
Varför pratar du inte med mig? Måste jag höra det från andra?
Jag vill att sånt här går via mig. Vi hörs. Hej då.
Vad händer?
Du ska tillbaka.
-Operatören är fast i gamla hjulspår. -Hon är chef.
Det är oansvarigt.
Det var riskabelt innan du dödade Ziad. Nu är det ännu värre.
Jag klarar mig.
Jag ordnar en bas i Otniel där gruppen står redo,
fem minuter från dig.
-Toppen, tack. -Vi ska besöka Nasser i dag,
så håll dig borta från klubben. Och var försiktig...
...med Fauzi och operatören.
-Chefen. -Chefen.
AL-DHAHIRIYA, SÖDER OM HEBRON, PALESTINSK MARK
[-Du, kom hit.] [-Vad är det?]
[Underrättelsetjänsten. Abu Fadi?]
[Han är inte här.]
[-Kom han inte hit i dag?] [-Nej.]
[-Vad gör du?] [-Tyst.]
[Hallå där! Vad är det som händer?]
[Är du Abu Fauzi?]
[Var är din son?]
[Och tränaren, Abu Fadi, varför är inte han här?]
[Jag vet inte var de är.]
[Ni får inte vara här. Var snälla och gå.]
[Ut med er!]
[Undan!]
[Lugn, Munir.]
[Er son misstänks för mordet på vår chef.]
[Och tränaren står anklagad för medhjälp.]
[Säg var de är, annars griper jag er!]
[Släpp henne!]
[Släpp!]
[Din son är historia, Abu Fauzi. Betrakta honom som död. Beklagar sorgen.]
[Och det är bäst att vi hittar Abu Fadi annars kommer vi tillbaka.]
[Jag fattar.]
[Bra.]
[Vadå?]
[Vilken hjälte som är beväpnad. Testa utan vapen!]
[Kom igen, släpp vapnet!]
[Vi ses.]
Vad är det?
Vad är det med dig?
-Vad är problemet? -Du dödade henne nästan!
-Är du en blödig vänstertyp nu? -Sagi!
Vi skulle ju vara hårdhänta.
-Det är nåt fel på dig. -Visst.
Visst.
Kör bara, Herzl.
Hur är det, gumman?
Du får väl inte komma in?
Men jag står ju utanför.
Vill du komma ut?
-Hur är det? -Bra.
-Hur var det i skolan? -Bra.
-Är allt okej i allmänhet? -Ja.
-Var är Ido? -Pappa, sluta.
Jag frågade bara. Är han på sitt rum?
Jag tror det.
Visst är det fint här?
Jag ska nog slå upp ett tält med en dubbelsäng
-och bo här. Vad tycker du? -Mamma blir överlycklig.
Tänk om mamma kommer.
Då pratar vi som två vuxna människor.
Lugn, vi ska inte bråka.
Jag ska åka bort igen och ville säga hej då.
Har Ido berättat varför han inte vill träffa mig?
Jag vet inte. Jag antar att han är arg.
-Fråga inte mig. -Är Ido arg eller är det mamma?
Pappa, jag har ingen aning.
-Ido! -Det är inte roligt.
-Ido, kom ut! -Pappa, sluta!
Kom ut en stund!
-Snälla, sluta! -Slappna av, gumman.
Kom ut!
Så du hör mig?
-Vad händer? -Stick härifrån.
Du kommer aldrig på besöken.
Du är inte välkommen här.
Vad är det med dig? Prata med mig.
Jag ringer polisen.
Ido, sluta! Pappa, ge dig bara av!
Noga, mamma är på väg. Kom in.
Det är okej.
Allt är okej.
Okej?
Gå in.
[Kommer du upp?]
[Nej, jag ska träffa en vän på universitetet.]
[-Jag plockar upp dig om en timme.] [-Tidigare. Det går snabbt.]
[Jag ringer.]
[Du skulle ha sett välkomstfesten.]
[Hela byn kom. Det var så märkligt.]
[Berättade du?]
[-Du sa inget.] [-Han är chockad.]
[I går försökte han sätta på tv:n med ac-kontrollen.]
[Jag berättar om nån vecka när han har anpassat sig.]
[Kom igen, berätta nu. Han blir väl glad?]
[Självklart. Jag måste bara tänka igenom hur jag ska säga det.]
[Jag kan inte säga: "Jag har en flickvän]
[som är fantastisk och smart, men beduin."]
[-Jag måste tänka igenom det.] [-Inkludera "smart och snygg".]
[Just det, titta vad nån har skickat.]
[De har skrivit om mig.]
[Jag ska till Amman om två veckor.]
[Till det jordanska mästerskapet.]
[Om jag vinner blir jag sponsrad och får en massa pengar]
[och matcher i Egypten, Dubai...]
[Jag ska ta mig härifrån.]
[-Du ska följa med.] [-Visst, vi sticker i morgon.]
[Jag menar allvar, Safaa. Varför stanna här?]
[Vi lämnar den här hålan.]
PAPPA
[-Svara inte...] [-Kom igen...]
[Hej pappa.]
[Jag är på väg.]
[Jag är där om en kvart.]
[Okej. Hej då.]
[Jag skickar ett vykort från Dubai, så får du se.]
["Mästaren!"]
NURIT: "KOM IGEN, ÖPPNA"
Hej.
Förlåt, jag packar väskan.
Fick ni ett nödsamtal? Vad tråkigt.
Ja, jag var precis...
...på väg ut.
Jaså?
Nu på en gång?
Ja.
Nu räcker det!
Jag har fått nog!
Vad vill du, Nurit?
Var är Yoav?
Utomlands? Pokerkväll? Militärtjänstgöring?
Vi pratar inte om det.
Inte så här.
Jag vill vara tillsammans som två normala människor.
Skulle vi vara normala?
Det kommer inte att hända, Sagi. Fattar du inte det?
Helvete!
[Bashar!]
[-Abu Fadi?] [-Läget?]
[De letar efter dig.]
[De jävlarna tog stryptag på min faster!]
[-Skamlöst.] [-Hur kom du hit? Det är utegångsförbud.]
[Genom dalen. Vet du nånstans där jag kan bo?]
[-Ja.] [-Och ligga lågt?]
[-Ja, men vad vill de?] [-Jag berättar allt, men inte här.]
[-Kan du hjälpa mig?] [-Självklart.]
[Är det här ett säkert ställe?]
[Det är aldrig nån här.]
[Du är en räddare i nöden.]
[Inga problem.]
[-Vad har du gett dig in i?] [-Bashar...]
Du har nått centret för övervakade besök.
För att nå den ansvarige...
[Uppe tidigt?]
[Ja, jag ska till klubben.]
[-Varför är du uppe?] [-Jag är van vid upprop kl. 06.00.]
[Men nu är du hemma. Sov vidare.]
[Jag kan inte somna om. Vill du ha kaffe?]
[Jag tar lite senare.]
[Här är det.]
[Tack.]
[På fängelset planeras dagarna i detalj.]
[När man ska dricka kaffe, äta, duscha...]
[Det är så mycket lättare.]
[Min son...]
[Det lär ta tid för oss att vänja oss vid varandra,]
[men jag är väldigt stolt över dig.]
[Nasser berättade att du tränar hårt och det är det viktigaste.]
[Det beror på tränaren, eller hur? En seriös kille.]
[Ja, det är han.]
[Jag måste hitta ett jobb nu.]
[På festen sa Immad al-Natche: "Ta din tid."]
[-Nu säger han: "Dags att snacka."] [-Okej, så prata med honom.]
[Jag vet inte. Kan jag tacka nej om han erbjuder mig ett avlönat jobb?]
[Jag kan inte leva på frigivningspengarna,]
[men jag har verkligen fått nog av det här.]
[De fick halva mitt liv. Förtjänar jag inte en paus?]
[Visst gör du det.]
[Vila du.]
[Måste sticka.]
[-Tack.] [-Det var mamma som gjorde det.]
[Vad är det som händer?]
[Gäller det judarna?]
[Självklart inte.]
[Jag vet att du sålde sprängämnen till Fauzi. Ljug inte.]
[Ja, en och annan gång. Det är allt.]
[Men på festen häromkvällen sa nån: "Akta dig,]
[underrättelsetjänsten är här." Så jag stack.]
[Underrättelsetjänsten? Vet du om de fångade Ziad?]
[Ingen aning. Jag stack till mina föräldrar i Jerusalem.]
[Men de väntade på mig där också. Jag är efterlyst.]
[Efterlyst? För vadå?]
[Ingen berättar nåt för mig.]
[Abu Fadi, berätta. Jag hjälper dig.]
[Hör på...]
[Jag har en massa sprängämnen, nya grejer från Israels försvarsmakt,]
[och vet inte vad jag ska göra.]
[Nån har berättat, så de letar efter mig.]
[-Är det här?] [-Nej, jag grävde ner det utanför byn.]
[Vilken röra.]
[Varför började du? Du är tränare.]
[För pengarna?]
[Tro mig, om jag kunde skulle jag bara träna dig.]
[Det löser sig, Abu Fadi. Jag hjälper dig ur det här.]
["Man är inte besegrad när man faller,]
[utan när man vägrar att resa på sig."]
[Vem sa så?]
[Okej, träna nu och säg inget till nån.]
[Jag är här i ett par dagar, sen sticker jag. Oroa dig inte.]
[Jag oroar mig inte, Abu Fadi.]
[Kom igen, killar.]
[-God morgon.] [-Hej Bashar.]
[Hur mår faster?]
[Bättre.]
[Jävla underrättelsetjänsten. Förrädare hela bunten.]
[Vad vill du, Bashar?]
[Hur mår Fauzi?]
[Fauzi?]
[-Hur så?] [-Jag undrar bara.]
[Jag har nåt att säga.]
[Vadå?]
[Jag pratade med Abu Fadi. Han har nåt som Fauzi behöver.]
[-Abu Fadi?] [-Ja.]
[Var är han? I byn?]
[Det är oviktigt. Kan du säga till Fauzi?]
[Bashar, ingen vet var Fauzi är.]
[Särskilt inte sedan incidenten. Han har inte kontakt med nån.]
[-Inte ens sin mamma.] [-Jag vet, men om han hör av sig]
[-kan det här verkligen hjälpa honom.] [-Bashar...]
[Snälla, ge dig inte in i den här röran.]
[Du vill inte leva som Fauzi, okej?]
[Jag önskar att Fauzi var lika begåvad som du.]
[Ta hand om dig. Du har en lovande framtid. Förstår du?]
[Oroa dig inte för mig. Jag ville bara hjälpa min kusin.]
[Glöm det.]
[Okej. Vad vill Abu Fadi ge till Fauzi?]
MILITÄRBAS NÄRA AL-DHAHIRIYA
Jag känner mig som en kille som är på köpcentrum med sin shoppande fru
och bara sitter och väntar.
Vad snackar du om?
-Vad är det med Sagi? -Strunta i honom. Han har pms.
Vad fan?
-Läget, mina damer? -Allt är toppen.
Kommandosoldaterna är på vårt revir och vi sitter bara och väntar.
Om vi får veta nåt får ni reda på det först,
men nu väntar vi.
Vi väntar på att frun ska lämna affären utan att ha hittat nåt.
Sagi, jag vill prata med dig.
Vad är det med dig?
-Allt är bra. -Jag ska omformulera frågan.
Varför blev du helt galen under uppdraget?
Jag följde dina order. Har vi problem?
Ja, för den sortens beteende har visst blivit din grej på sistone.
-Vad vill du? -Vet du vem du påminner om?
Din vän Doron som också hade svårt att lyda order.
Jag tyckte att du anpassade dig bra. Kanske för bra.
Okej. Är du klar?
Hör på, Sagi.
Du är en bra kämpe och en bra person,
men det är nåt som tär på dig.
Du vet att du kan vara ärlig mot mig och att det stannar mellan oss.
Tack, doktorn. Kan jag gå nu?
-En gång till, så åker du ut. -Ursäkta?
Du hörde mig. Du utsätter de andra för fara.
Glöm det, jag flyttar inte på mig!
-Inte? -Nej.
-Är det allt du har att säga? -Ja.
Vem fan tror du att du är?
Din befälhavare, så käfta inte emot.
Om du inte tar dig samman
kommer folk att dö. Förstår du det?
[Din mobil.]
[Hur är läget?]
[Bra.]
[-Du har visst blivit en riktig boxare.] [-Ja.]
[Kom till träningen nån gång. Vi kan gå en rond.]
[-Jag har hört att du har nåt till mig.] [-Ja.]
[Abu Fadi måste bli av med sprängämnen]
[för att myndigheterna jagar honom,]
[så jag tänkte att jag kanske kan hjälpa honom.]
[-Som att hjälpa en vän?] [-Ja, varför inte?]
[-Är det ett problem?] [-Vad vet du om honom?]
[Var inte paranoid. Ni kollade upp honom.]
[Exfrun, hans förra jobb. Vad mer behöver du?]
[Hör på, Bashar. Abu Fadi samarbetar med judarna]
[-och han försöker komma åt mig.] [-Struntprat.]
[Så du visste inte om det? Visste du eller inte?]
[Abu Fadi är en boxare och tränare från Jerusalem.]
[Han har tagit medaljer. Googla på honom!]
[Han jobbar för Shin Bet. Tänk på saken. Han säljer sprängämnen till mig]
[och två av mina män dör.]
[Han lämnade festen med Ziad och plötsligt är Ziad borta.]
[Nu lurar han dig och du hjälper honom.]
[Du är antingen dum eller en kollaboratör.]
[Hur vågar du kalla mig för det?]
[En kollaboratör?]
[Han sa åt dig att hålla dig undan, eller hur?]
[-Visst var det din idé att komma hit?] [-Håll tyst!]
[Håll bara tyst.]
[Det är deras taktik.]
[De nästlar sig in i ens hem, liv, själ...]
[Men han sa...]
[När man fattar, så är det för sent.]
[Men han tränade mig och sa att jag var bra,]
[en begåvad boxare]
[som kan bli riktigt bra.]
[Han är en lögnare.]
[Allt är lögn.]
[Vet du var han är nu?]
[Bashar, var är Abu Fadi?]
[I skjulet bakom vårt hus.]
[Utmärkt.]
[Så här gör vi: Du ringer honom]
[och säger att jag vill ha sprängämnena.]
[Vi möts vid klubben vid midnatt i morgon]
[för att genomföra köpet. Okej?]
[-Vad händer sen?] [-Jag tar hand om det.]
[Ta ett djupt andetag och slappna av.]
[-Är du okej? Kan du prata normalt?] [-Ja.]
[Abu Fadi?]
[Varför sover du inte?]
[Jag pratade med min farbror... Min kusin, menar jag.]
[Han möter dig vid klubben vid midnatt i morgon.]
[-Pratade ni?] [-Ja, det är fixat.]
[Jag måste lägga på.]
[-Hej då.] [-Bashar...]
[Nu hade du tur. Du har turen på din sida.]
[Stick hem nu.]
[Inte ett ord till nån, okej? Som om inget har hänt.]
Klubben är ett uselt ställe. Andra våningen och bara en ingång.
Det är bäst att få ut honom, på taket eller på gatan.
-Han har säkert sina män med sig. -Jag vet inte, Doron.
-Litar du på Bashar? -Självklart.
De är kusiner.
-Varifrån ringde han? -Hur skulle jag kunna veta det?
Jag plockar in gruppen för det här verkar skumt.
[-Abu Fadi?] [-Ja?]
[Du heter inte så.]
[-Vad menar du?] [-Säg vad du heter!]
[-Sitt ner!] [-Ljög du för mig?]
Det är Doron.
[Du heter inte Abu Fadi, din lögnare! Vad heter du?]
[Berätta! Är du en kollaboratör?]
[En jude? Varför ljög du för mig?]
[Säg vad du heter!]
[Jag heter Doron.]
[Doron? Är du soldat? Polis? Vad är du?]
[Hur kan du tala flytande arabiska? Vad är du?]
[Varför ljög du för mig?]
[Lugna ner dig!]
[Lyssna på mig. Din kusin är en mördare]
[-och jag ska stoppa honom.] [-Tyst!]
[-Det har inget med dig att göra.] [-Lögnare!]
[Du är en bra kille och en begåvad boxare.]
[-Du betyder mycket för mig.] [-Jaså?]
[Fauzi vet att du är här.]
[-Gör han?] [-Ja.]
[Varför sa jag det? Du förtjänar att dö!]
[Jag sa ju att han skulle komma hit.]
[Låt honom gå, Fauzi. Han vet inte nåt.]
[Lägg ner vapnet.]
[Lägg ner vapnet!]
[Upp med händerna.]
[Ni har ingen skam i kroppen. Göra ett barn till en förrädare!]
[Han har inget med det här att göra. Låt honom gå.]
[Låt honom gå!]
[Bashar!]
[Pappa!]
[Fauzi, vad sysslar du med?]
[Beklagar...]
[Han är en förrädare.]
[Han försökte gömma den här kollaboratören, spionen.]
[De samarbetade för att fånga mig.]
[Pappa, han ljuger! Så gick det inte till!]
[Sen varnade han honom.]
[Undan.]
[Vi har fångat en jude.]
Fauzi kom undan, jag följer efter!
In i bilen!
-Han är på väg österut. -Uppfattat. Vi kommer.
Kör längs huvudgatan, så fångar vi honom där.
Kör!
[Stanna! Rör dig inte!]
Undertexter: Sofia Andersson