‎Gata...
‎Liniștește-te...
‎Ți-e foame?
‎Gata, taci. Tati o să-ți prepare sticluța.
‎Să-ți preparăm sticluța.
‎Ce?
‎Taci...
‎[ARABĂ] ‎[Bashar!]
‎[Tată.]
‎[Ce faci aici?]
‎[O să ne bagi pe toți în belele!]
‎Shira?
‎- Ce este? ‎- Ia-o și închide ușa. Avem o infiltrare.
‎Stați în casă!
‎Elhai, uite.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Nu e același puști pe care ‎l-ai antrenat tu, nu?
‎Nu ar face asta niciodată, îți spun.
‎Totuși, se infiltrează într-o așezare, ‎cu un cuțit și scrie:
‎„Să nu crezi că cei care au fost uciși pe ‎calea lui Allah” și toate căcaturile alea,
‎pune în alertă pe toată lumea ‎din zonă și dispare.
‎E teatru, cum am spus.
‎Atunci spune armatei: ‎„Calmați-vă, e doar teatru.”
‎E fiul unui activist Hamas. ‎Știi cine e Jihad Hamdan.
‎Îl antrenez de șase luni. ‎E un puști, nu un martir.
‎- Noi l-am condus la asta. Eu. ‎- Trezește-te, Doron,
‎nu tu i-ai pus un cuțit în mână.
‎Vorbesc serios, nu e vina ta. ‎Scoate-ți asta din cap.
‎[- Aia e a mea!] ‎[- Hayfa, înapoi.]
‎[Taci și lasă-i să-și facă treaba.]
‎[- Ajunge, Hayfa!] ‎[- Dnă Bashar, să mergem.]
‎Bună.
‎Avihai, nu te feri de mine. ‎Cunosc fața aia.
‎O să mă dea afară, cu siguranță.
‎Atunci o să stai mai mult acasă. ‎Nu e așa de rău, nu?
‎Poți să termini terasa, ‎acoperișul are nevoie de reparații,
‎copii au nevoie de un șofer, nu?
‎Va fi totul bine.
‎Am încredere în Eli și în Gabi, ‎în unitate și în tine.
‎Va fi totul bine.
‎Scuză-mă.
‎- Lasă-mă să vorbesc cu ei. ‎- Doron, abia au ajuns.
‎- Lasă-mă să-mi fac treaba. ‎- Am fost foarte apropiați.
‎Dacă știe ceva, îmi va spune.
‎- Intru și eu cu tine. ‎- Bine.
‎[Ce-i asta? Unde-i cheia?]
‎[Îmi pare rău.]
‎[Dnă Bashar, îmi pare rău ‎că v-am adus aici.]
‎[- Vă promit că nu va dura mult.] ‎[- Am un singur fiu și tu l-ai ucis.]
‎[Nu e mort și nu va muri, vă promit.]
‎[- Dar dacă știți ceva...] ‎[-Taci și ascultă-mă măcar o dată!]
‎[Soțul meu a fost în închisoare ‎20 de ani. 20 de ani!]
‎[Când a fost eliberat, ‎a lăsat violența și ura în urma lui.]
‎[Fiul meu e un băiat bun, s-a ținut ‎departe de probleme. Și unde sunt acum?]
‎[De ce?]
‎[Bashar te-a iubit, ‎a crezut că ești prietenul lui.]
‎[De ce l-ai mințit?! Pentru ce?!]
‎[Te implor, ‎nu știu cine ești cu adevărat,]
‎[dar te rog, nu-i lăsa să-l ucidă. ‎Te rog!]
‎[Vom face tot ce putem, ‎dar trebuie să ne ajutați.]
‎[Noaptea trecută Jihad a vorbit ‎cu Nasser și apoi a plecat.]
‎[Eu l-am întrebat: „Încotro?”]
‎[Dar nu a spus nimic, ‎nici nu s-a uitat la mine.]
‎HEBRON
‎[„Noi te-am trimis cu Adevărul, ‎ca binevestitor și prevenitor.]
‎[Dar nu vei fi întrebat ‎despre oaspeții Iadului.]
‎[Nu se vor învoii cu tine iudeii ‎și nici creștinii]
‎[până ce nu le vei urma credința lor.”]
‎[Atotputernicul Allah avea dreptate.]
‎[- Domnul să aibă milă de el.] ‎[- Mulțumesc.]
‎[- Să nu cunoști supărarea niciodată.] ‎[- Fii binecuvântat.]
‎[- Stai jos.] ‎[- Mulțumesc.]
‎[Abu Jihad, adu-i niște apă, te rog.]
‎[Abu Fauzi, jur pe Allah, ‎l-am tratat pe fratele tău cu respect.]
‎[Dacă ar fi fost altcineva, ‎nici nu aș fi stat de vorbă cu el.]
‎[Știu, Abu Mohammed.]
‎[- Fratele meu și cu mine ne dăm seama.] ‎[- I-am vorbit ca de la frate la frate.]
‎[Ca de la tată la tată.]
‎[- Știu.] ‎[- Dar nu vrea să mă asculte.]
‎[Nu, dimpotrivă.]
‎[Eu și fratele meu înțelegem situația, ‎dar lucrurile au scăpat de sub control.]
‎[Abu Fauzi, Bashar e doar un copil, ‎nu e responsabil pentru deciziile lui.]
‎[Ai dreptate.]
‎[- Dar, ascultă...] ‎[- Nu poate scăpa de pedeapsa meritată.]
‎[Nu se poate ascunde.]
‎[E clar?]
‎[- Da.] ‎[- Bun.]
‎[Perfect clar, Abu Mohammed.]
‎[M-a costat viața fiului meu Fauzi.]
‎[Crezi că pot trece peste asta?]
‎[Abu Fauzi, mă înțelegi, da?]
‎[Adu-mi băiatul ca să putem termina asta.]
‎[Sigur, Abu Mohammed.]
‎[Safaa. Safaa!]
‎[- Cine sunteți dv.?] ‎[- Prietenul lui Bashar. Știi unde e?]
‎[- Nu, nu ținem legătura.] ‎[- Știu că a fost aici noaptea trecută.]
‎[A fost, dar am fost avertizată ‎să nu vorbesc cu el.]
‎[Știai că a plănuit un atac ‎atunci când a plecat?]
‎[Din fericire, nu au fost victime. ‎Trebuie să mă ajuți să-l găsesc]
‎[înaintea IDF-ului sau a Hamas-ului. ‎Și ei îl urmăresc.]
‎Crezi că nu știu cine ești? Înapoi!
‎[- Te-a sunat azi?] ‎[- Pleacă!]
‎[Ajută-mă. Încerc să-l salvez.]
‎[Ar prefera să moară decât să-l ajuți tu.]
‎Nu mai depinde de mine. ‎Nu mai e colaborator,
‎- e terorist acum. Îmi pare rău. ‎- Spune-mi, îl poți localiza sau nu?
‎Nu, a dispărut și se poartă ca o persoană urmărită.
‎Oricum, sigur înțelegi că nu mai e ‎prioritatea noastră absolută.
‎- Am înțeles, mulțumesc mult. ‎- Dacă sună pe cineva, o să vedem.
‎- Asta e tot ce pot face. ‎- Am înțeles, mulțumesc mult!
‎Pentru Dumnezeu...
‎Am vorbit cu investigatorii. ‎Nu-l băga în seamă pe cel tânăr, da?
‎Va încerca să se ia de tine, dar Bentzi ‎este șeful. Îl cunosc, e de treabă.
‎Spune ce s-a întâmplat, ‎exact cum s-a întâmplat
‎și nu accepta vina. Ai înțeles?
‎Avihai?
‎Ai înțeles?
‎Te susținem cu toții 100%. ‎Doar spune-le ce vor să audă
‎și se vor căra de aici. Ai înțeles?
‎Bine, atunci.
‎[Unde suntem?]
‎[Suntem în siguranță aici.]
‎[Tată...]
‎[Îmi pare rău pentru toate astea.]
‎[Nu știam ce altceva să fac.]
‎[Nimeni nu mă credea.]
‎[Nici chiar tu.]
‎[Și te-ai gândit că răspunsul e să ucizi ‎evrei și ei să te ucidă pe tine?]
‎[La ce ar fi bun asta?]
‎[Ne-ar condamna la moarte.]
‎[Tu ai fi făcut la fel.]
‎[Recunoaște.]
‎[De fapt, chiar asta ai făcut.]
‎[Nu eu i-am lăsat pe Shin Bet ‎în casa noastră.]
‎[E antrenorul meu, tată, nu înțelegi? ‎E antrenorul meu.]
‎[Nu aveam pe altcineva decât pe el!]
‎[Erai tu acolo?]
‎[- Nu, nu erai.] ‎[- Era antrenorul tău?]
‎[Sunt numai minciuni, fiule. ‎Nenorocitul ăla s-a folosit de tine.]
‎[Tată.]
‎[I-ai spus unchiului Nasser ‎că suntem aici?!]
‎[De ce l-ai lăsat să vină aici?!]
‎[- Mă va ucide ca răzbunare pentru Fauzi!] ‎[- Calmează-te, Bashar, e unchiul tău!]
‎[- Ce faceți?] ‎[- Bine.]
‎[- Cum rezistați?] ‎[- Suntem în regulă.]
‎[Bashar e acolo.]
‎[Am să execut eu atacul.]
‎[- Să vorbim între patru ochi.] ‎[- Vino aici.]
‎[Nu avem altă opțiune ‎decât să omorâm evreul.]
‎[Nu, frate. Nu pot, nu vreau, Nasser.]
‎[Ascultă, fiul meu e mort, ‎nu mai am nimic de pierdut.]
‎[- Bine.] ‎[- Bine.]
‎[Poftim, ține tu asta.]
‎[Aveți grijă, tu și Bashar.]
‎[Nu-ți face griji, frate. Ne-auzim.]
‎[Bashar!]
‎[- Lasa-mă în pace!] ‎[- O să ne vadă!]
‎[- Ești nebun?] ‎[- Ce puneți la cale? Nu mă minți!]
‎[De ce te porți ca un copil?!]
‎[Vino cu mine.]
‎[Vino cu mine!]
‎În această etapă, ‎luptătorii sunt deja în clădire.
‎- Sagi Tzur și Doron Kabilio. ‎- Tocmai intraseră în clădire.
‎- Înainte sau după ce ai tras? ‎- O secundă mai târziu.
‎Puteam să-i văd pe balconul din sud-est.
‎Dar nu se trăgea de acolo.
‎Dar nici forțele noastre ‎nu trebuiau să fie în locația aia.
‎De ce nu ai cerut permisiunea să tragi?
‎De ce?
‎Echipa mea era la sol. Am identificat ‎o amenințare, un posibil lunetist.
‎În acea clipă, am avut ‎doar o secundă să reacționez
‎în timp ce calculam distanța, ‎progresia, viteza vântului, ținta,
‎respirația, să trag și să nimeresc.
‎- Doar o secundă. ‎- Bun. Dă-mi voie să te întreb.
‎Mai 2009, incidentul din Nablus.
‎Ai împușcat un trecător palestinian
‎- care ținea o armă de jucărie. ‎- Corect.
‎Doi ani mai târziu, ‎martie 2011 în Hebron,
‎- fereastra de deasupra unei băcănii. ‎- Brutării.
‎- Poftim? ‎- O fereastră deasupra unei brutării.
‎Șase luni mai târziu, îți amintești
‎- incidentul din Silwad, unde un băiat... ‎- Îmi amintesc de toate.
‎- Vreți să știți ce purta? ‎- Nu crezi că e o problemă aici?
‎Ce credeți voi că facem?
‎Astea nu sunt simulări ‎într-o bază de antrenament.
‎Știți cum e când 100 de oameni ‎încearcă să-ți omoare echipa?
‎O sută de oameni, toți în haine civile.
‎Nu e un câmp de luptă, e un coșmar.
‎Echipa mea depinde de mine.
‎Știu că sunt acolo sus ca să-i protejez
‎și asta înseamnă să reacționez rapid.
‎Și dacă faci o greșeală?
‎Am făcut destule
‎și le duc cu mine tot restul vieții.
‎Bine, să o luăm de la început.
‎De când e înăuntru?
‎Frate, chiar îl freacă.
‎Ei bine?
‎- Cum a fost? ‎- Nenorociții ăia l-au zăpăcit.
‎Vrei ceva, Avihai?
‎Adu-i un prosop, mergem la dușuri.
‎- Ce le-ai spus? ‎- Lasă-l în pace, Eli.
‎- Doar adevărul, Eli. ‎- Adevărul?
‎Au cerut rapoarte de acum 11 ani!
‎Vorbesc despre evaluări psihologice! ‎Brusc, ai devenit vorbăreț?!
‎- La naiba! ‎- Lasă-l în pace, Eli!
‎O ia razna, frate. O să vorbesc cu el.
‎[Ușurel, nu te grăbi.]
‎[Doamne, nu pot să cred ‎că stau în picioare.]
‎[Cum de vorbești arabă?]
‎[Tata e libanez,]
‎[iar mama e egipteancă. ‎S-au întâlnit la mijloc.]
‎[- De unde ești?] ‎[- Din Ras al-Amud.]
‎[- Serios? Ce familie?] ‎[- Familia Abed Rabu.]
‎[- Îi cunoști?] ‎[- Desigur. Familia Abed Rabu e mare.]
‎[- Ai rude în Iordania, nu?] ‎[- De unde știi toate astea?]
‎[Lucrez la municipalitate, ‎cunosc pe toată lumea.]
‎[La municipalitate? ‎Mi s-a spus că ai fost împușcat.]
‎[Cine împușcă un lucrător municipal?]
‎[Dacă ai nevoie de ceva de la Ministerul ‎de Interne sau de la Asistența Socială,]
‎[- am oameni acolo.] ‎[- Mulțumesc, Gabi.]
‎[- Destul.] ‎[- Nu, încă puțin.]
‎[- Ajunge, prietene.] ‎[- Încă puțin.]
‎[Fir-ai să fii...]
‎- Încă o noapte la Hilton? ‎- Da, frate.
‎Ți-am adus șampon, ‎pastă de dinți și un prosop.
‎- Ești cel mai tare. Mersi, frate. ‎- Am ajuns cameristă.
‎- Ce este? ‎- Ancheta asta nenorocită.
‎Avihai și-a săpat singur groapa.
‎- Îi place să se pedepsească. Îi place. ‎- E terminat.
‎Oricum, Hila e aici, ‎ne verifică bazele de date.
‎- Așa că nu ieși în chiloți. ‎- Nu-ți face griji.
‎Păi, eu mă car, frate.
‎Spune-mi dacă mai ai nevoie de ceva. Da?
‎- Mulțumesc pentru tot, frate. ‎- N-ai pentru ce.
‎- Te iubesc, frate. ‎- Și eu.
‎- Condu atent, să nu adormi. ‎- Bine.
‎Bună.
‎- Faci ore suplimentare? ‎- Nu, sunt aici de plăcere.
‎Ce faci aici atât de târziu?
‎Păi... aici locuiesc.
‎- Pe bune? ‎- E doar temporar.
‎Dacă ai venit să mă întrebi ‎despe Bashar...
‎nu am nimic nou. ‎Și-o fi dat seama că e ascultat.
‎- Dar de Hani, știi ceva? ‎- Nimic.
‎Sociopatul ăla știe ‎cum să se ferească de drone,
‎nu iese niciodată mai mult de un minut.
‎Dar nu ne pierdem speranța, da?
‎O să-l găsim.
‎Atunci, mă duc la culcare. Noapte bună.
‎Vrei să bem ceva?
‎Mă scoți la o întâlnire?
‎Haide, flatează-te singur.
‎Pe vremea aia, fiecare comandant ‎Hamas avea o casă cu trei etaje,
‎un arsenal în subsol, ‎cartierul general la mezanin
‎și dormitoare la etaj.
‎Hani avea o casă așa. ‎Cea mai frumoasă casă din Jabalya.
‎Până în 2008 trupele israliene ‎nu le bombardaseră casele,
‎dar politica s-a schimbat ‎în timpul Operațiunii Plumb Topit.
‎În timpul Operațiunii Piatra Neclintită ‎eram o operatoare înfocată,
‎iar Hani Al Jabari ‎era ținta mea numărul unu.
‎Era responsabil pentru moartea ‎a zeci de israelieni.
‎Trăsese fără milă cu rachete în grădinițe. ‎Noi îi spuneam „îngerul morții”.
‎Brusc sunt informată că dacă aflăm ‎că e acasă, îi bombardăm casa.
‎Pe 7 august, sursa mea îmi spune ‎că Hani este acasă.
‎Cele două soții ale lui,
‎cinci copii, ‎cu vârste între cinci și 15 ani,
‎câteva gărzi de corp, rude și Hani.
‎Îl sun pe Șeful Biroului ‎care conduce camerele operațiunilor,
‎care-l sună pe Ministrul Apărării, ‎care mă întreabă pe mine: „E confirmat?”
‎Și eu îmi dau seama că sunt ‎pe cale să bombardeze casa
‎cu toate femeile, ‎copiii și bunicile înăuntru.
‎Iar el nu era acolo.
‎Șapte membri ai familiei au murit pe loc,
‎iar Hani a supraviețuit.
‎Am aflat după că avea un tunel ‎de evacuare pe sub casă.
‎Două luni mai târziu, ‎ne lovește un val de orori:
‎atacuri teroriste, morți, ‎toate mâna lui Hani.
‎Am participat la toate înmormântările.
‎Nu am lipsit de la niciuna.
‎Chiar dacă l-ați fi omorât, ‎altcineva i-ar fi luat locul.
‎- Mereu e așa. ‎- Chestia e că te gândești
‎că poate se va termina acum.
‎Poate că acest rahat specific ‎e de neînlocuit.
‎BASHAR
‎E Bashar.
‎[Unde ești? De ce ai intrat ‎în așezare? Ești nebun?]
‎[Din cauza ta, nenorocitule! ‎Ce puteam face?]
‎[- Ascultă, Bashar, spune-mi unde ești.] ‎[- Ascultă tu.]
‎[Hani Al Jabari e aici, în Cisiordania. ‎Tatăl și unchiul meu]
‎[- vor să mă trimită la el.] ‎[- Nu o să-i lăsăm să facă asta, Bashar.]
‎[Tatăl și cu unchiul meu s-au întâlnit ‎și au pus asta la cale.]
‎[Tata spune că e pentru pace, ‎dar sunt sigur că Hani mă va omorî.]
‎[- Unde vă întâlniți?] ‎[- În Al-Aroub.]
‎[- Oamenii lui mă așteaptă acolo.] ‎[- Unde, mai exact?]
‎[Doron, promite-mi ‎că nu-i faci rău tatălui meu.]
‎[Promit. Unde, în Al-Aroub?]
‎[Pe strada Al-Amin.]
‎[Mâine-dimineață la ora 11.]
‎[O să fim acolo. Nimeni nu-ți va face rău, ‎ai cuvântul meu.]
‎[Vino singur, bine? Nu trimite soldați.]
‎[Doron, dacă se trage, o să mă omoare.]
‎[Bashar, prietene, nu-ți face griji, ‎te scoatem noi din asta.]
‎[Bashar?]
‎[- Bashar, m-ai auzit?] ‎[- Da.]
‎[Îmi moare bateria, trebuie să închid.]
‎[Totul e în regulă, Bashar?]
‎[Totul în regulă.]
‎- Deci? ‎- Deci mergem în Al-Aroub și îl extragem.
‎- Doron, cred că e o capcană. ‎- Nu e, îl cunosc.
‎Îl cunoști pe naiba. ‎De parcă nu te-a surprins niciodată.
‎Mi-a cerut ajutorul. ‎I-am promis că voi fi acolo.
‎- Și? ‎- Când apar oamenii lui Hani, îi arestăm.
‎Dacă îi arestăm, vom eșua. ‎Hani va avea o iscoadă.
‎Va ști dacă i-am prins oamenii ‎și, chiar dacă ne spun unde e,
‎- tot va scăpa înainte să-l prindem. ‎- Și ce propui?
‎Știm locația lui Bashar.
‎Doron se poate vedea cu el înainte ‎să-l ia ei, să-i pună un emițător,
‎vor ajunge la Hani ‎și ne vor da astfel locația.
‎- Și dup-aia ce? ‎- Și dup-aia îi eliminăm pe toți.
‎Ai luat-o razna?
‎Gabi, gândește-te.
‎Hani Al Jabari, șeful aripii militare ‎Hamas, e pe teritoriul nostru.
‎N-o să mai avem ocazie ca asta.
‎- L-ai omorî pe Bashar? ‎- Are dreptate, frate.
‎- Cum așa? ‎- Nu putem rata asta.
‎I-am promis că îl ajut. ‎Ce îi spun acum?
‎- Că m-am răzgândit?! ‎- Nu îi spui nimic de data asta.
‎Doron, dacă Hani rămâne activ, ‎va însemna mai multă vărsare de sânge.
‎Nu se va opri. Nu avem altă opțiune.
‎Ce e în neregulă cu voi?
‎Aprobat.
‎Acum, șterge-o.
‎Doron...
‎[Îmi pare rău că am ajuns la asta.]
‎[Și mie.]
‎[Nu avem de ales, știi.]
‎[E singura cale să termini calvarul ăsta ‎și să scapi odată.]
‎[Știu.]
‎[Domnul fie cu tine, frate.]
‎TABĂRA DE REFUGIAȚI AL-AROUB ‎LA NORD DE HEBRON
‎[În poziție.]
‎Bashar crede că Doron a venit singur, ‎așa că nu mișcă nimeni.
‎După ce pune dispozitivul, drona ‎noastră îl va urma până la Hani.
‎- Ați înțeles? ‎- Am înțeles.
‎- Avem un semnal de telefon. ‎- Să-l văd.
‎Ascultați. Bashar se apropie ‎de o alee dinspre est.
‎E la un minut distanță, Doron.
‎- Apropie. ‎- Nu-l pot identifica.
‎Steve, Sagi, identificați-l.
‎Sagi, l-ai identificat?
‎[- Îl văd.] ‎- E la 30 de secunde de tine.
‎[Se îndepărtează.]
‎La naiba, nu e el, nu e el.
‎Eli, nu e Bashar.
‎[- Nasser, unde e Bashar?] ‎[- La naiba!]
‎[Nasser, unde e Bashar?]
‎[L-ai dezamăgit pe Bashar. ‎Am venit aici să termin asta.]
‎[Nasser, calmează-te.]
‎Eli, scoate-i pe toți de aici, ‎are o centură cu explozibili.
‎Toată lumea să evacueze.
‎[Centură cu explozibili!]
‎[- Totul e în ordine.] ‎[- Scoate-i de aici!]
‎[- Ascultă-mă...] ‎[- Scoate-i de aici.]
‎- Sagi, pleacă de aici! ‎- Eli, îl elimin!
‎Steve, pleacă și scoate-i pe toți!
‎[Ascultă, uită-te la mine.]
‎[Sunt prietenul tău, știi cine sunt.]
‎[Nu ești prietenul meu, ‎mi-ai omorât fiul.]
‎[Îmi pare rău.]
‎[Îți pare rău?]
‎[Prea târziu... „Abu Fadi.”]
‎Sagi!
‎Ce s-a întâmplat? Ce se întâmplă? Steve!
‎Îmi spune cineva ce s-a întâmplat?
‎Doron, recepționezi?
‎E toată lumea în regulă?
‎Nasser e mort. Avem nevoie de echipa de geniști.
‎[Ce este?]
‎[- Nu putem rămâne aici, fiule.] ‎[- De ce nu?]
‎[- Ridică-te, fiule, să mergem.] ‎[- Tată, ce este?]
‎[Încotro, tată? Ce este?]
‎[Unchiul tău Nasser...]
‎[Abu Fadi e încă în viață.]
‎[Ne vor căuta aici.]
‎[Să mergem, fiule.]
‎[Tată, încotro?]
‎[- Mergi spre Hebron.] ‎[- De ce Hebron?]
‎[Ați hotărât tu și cu unchiul Nasser ‎ce veți face mai departe?]
‎[Nu mai contează acum. ‎Cunosc niște oameni în Hebron.]
‎[Dar Nasser a eșuat. Dacă ne întoarcem ‎în Hebron, Hani ne va căuta acolo.]
‎[- Tată, te întreb, ai vreun plan?] ‎[- Gata, Bashar! Gata!]
‎[Trage pe dreapta. ‎Vreau să stau să mă gândesc.]
‎[Tată.]
‎- Hai să mergem pe acolo. ‎- Bine, mergem pe drumul ăla.
‎Numai să nu cazi iar.
‎Ajută-mă.
‎Să mergem.
‎Subtitrarea: Andrei Neagu