Så ja...
Shh...
Är du hungrig?
Så ja. Pappa gör i ordning flaskan.
Nu gör vi i ordning flaskan.
Vad är det?
Shh...
[ARABISKA] [Bashar!]
[Pappa.]
[Vad gör du här?]
[Vi allihop kommer att råka illa ut!]
Shira?
-Vad är det? -Ta henne och stäng dörren. Infiltration.
Stanna inomhus!
Elhai, titta.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Inte samma grabb som du tränade?
Han skulle aldrig göra det.
Men han infiltrerar en bosättning med kniv och postar:
"Betrakta inte dem som fallit för Guds sak som döda."
Försätter alla i hög beredskap och försvinner.
Det är bara en uppvisning.
Säg det till armén.
Han är son till Jihad Hamdan, en Hamas-aktivist.
Jag har tränat honom i ett halvår. Han är ett barn, ingen martyr.
-Jag drev honom till det här. -Kom igen, Doron.
Du la inte kniven i hans hand. Vad har det med dig att göra?
Jag menar det. Det är inte ditt fel, släpp det.
[-Den är min!] [-Hayfa, backa.]
[Var tyst och låt dem göra sitt jobb.]
[-Nu räcker det, Hayfa!] [-Um Bashar, kom nu.]
Hej.
Avihai, prata med mig. Jag känner igen den minen.
De kommer garanterat att ge mig sparken.
Då kan du vara hemma mer. Det är väl inte så farligt?
Du kan bygga klart däcket, taket behöver lagas,
Libby och Guy behöver en chaufför.
Det löser sig.
Jag litar på Eli, Gabi, enheten och dig.
Det löser sig.
Ursäkta mig.
-Låt mig prata med dem. -De kom nyss hit.
-Jag sköter det. -Jag känner henne.
Om hon vet nåt, så berättar hon det för mig.
-Jag följer med dig in. -Okej.
[Var är nyckeln?]
[Jag ber om ursäkt.]
[Um Bashar, jag är ledsen att vi släpade hit dig.]
[-Jag lovar att det går snabbt.] [-Du dödade min ende son.]
[Han är inte död och kommer inte att dö, jag lovar.]
[-Men om du vet nåt...] [-Lyssna på mig!]
[Min man satt i fängelse i 20 år!]
[När han släpptes lämnade han hat och våld bakom sig.]
[Min son har aldrig hamnat i knipa. Och var är de nu?]
[Varför?]
[Bashar älskade dig och såg dig som sin vän.]
[Varför ljög du för honom?]
[Snälla, jag vet inte vem du egentligen är,]
[men låt dem inte döda honom. Snälla!]
[Vi ska göra allt vi kan, men du måste hjälpa oss.]
[I går kväll pratade Jihad med Nasser och sen gick han.]
[Jag frågade vart han skulle.]
[Men han sa inget och mötte inte ens min blick.]
HEBRON
["Vi har sänt dig med sanningen, som förkunnare och varnare.]
[Du hålls inte ansvarig för dem med helvetet till arvedel.]
[Men du vinner vare sig judarnas eller de kristnas välvilja]
[om du inte följer deras väg."]
[Gud den allsmäktige hade rätt.]
[-Må Gud förbarma sig över honom.] [-Tack.]
[-Må du aldrig känna sorg.] [-Välsigne dig.]
[-Sitt ner.] [-Tack.]
[Var snäll och ge honom vatten.]
[Abu Fauzi, jag lovar att jag behandlade din bror med respekt.]
[Om det hade gällt nån annan hade jag inte brytt mig om att prata.]
[Jag vet, Abu Mohammed.]
[-Min bror och jag inser det.] [-Jag pratade med honom bröder emellan.]
[Fäder emellan.]
[-Jag vet.] [-Men han vägrar lyssna.]
[Nej, tvärtom.]
[Min bror och jag förstår situationen, men saker och ting har spårat ur.]
[Bashar är bara barnet. Han bär inte ansvaret för sina beslut.]
[Du har rätt.]
[-Men hör på...] [-Han kan inte fly från sitt straff.]
[Han kan inte gömma sig.]
[Är det förstått?]
[-Ja.] [-Bra.]
[Jag förstår, Abu Mohammed.]
[Han kostade mig min son.]
[-Tror du att jag kan släppa det?] [-Shh...]
[Abu Fauzi, visst förstår du?]
[För hit pojken, så att vi kan få slut på det här.]
[Okej, Abu Mohammed.]
[Safaa!]
[-Vem är du?] [-Bashars vän. Vet du var han är?]
[-Vi har inte kontakt.] [-Jag vet att han var här i går.]
[Jag blev tillsagd att inte prata med honom.]
[Visste du att han planerade en attack?]
[Ingen blev skadad. Hjälp mig att hitta honom innan försvarsmakten.]
[Eller Hamas. De är också ute efter honom.]
Tror du inte att jag vet vem du är? Bort från mig!
[-Har han ringt dig i dag?] [-Stick!]
[Hjälp mig. Jag försöker rädda honom.]
[Han dör hellre än att få hjälp av dig.]
Jag kan inte göra mer nu. Han är ingen kollaboratör längre.
-Bara en terrorist. -Kan du lokalisera honom eller inte?
Nej, han beter sig som en efterlyst person.
Och som du säkert förstår är han inte vår högsta prioritet.
-Tack, jag fattar. -Om han ringer nån, så ser vi det.
-Det är allt jag kan göra. -Tack, jag fattar!
För helvete...
Jag pratade med utredarna. Bry dig inte om ynglingen.
Han kommer att ge sig på dig, men Bentzi bestämmer. Han är okej.
Säg som det är. Berätta exakt vad som hände
och ta inte på dig skulden. Uppfattat?
Avihai?
Är det uppfattat?
Vi står bakom dig. Säg bara vad de vill höra,
så försvinner de. Förstår du?
Då så.
[Var är vi?]
[Vi är trygga här.]
[Pappa...]
[Jag är ledsen för allt det här.]
[Jag visste inte vad jag skulle göra.]
[Ingen trodde på mig.]
[Inte ens du.]
[Så du kom fram till att lösningen var att döda judar och bli dödad?]
[Vad skulle det göra för nytta?]
[Det skulle bara ta kål på oss.]
[Du skulle ha gjort samma sak.]
[Erkänn.]
[Det var faktiskt just det du gjorde.]
[Jag släppte inte in Shin Bet i vårt hem.]
[Han tränade mig, pappa. Förstår du inte det?]
[Jag hade ingen annan än honom!]
[Var du där?]
[-Nej, det var du inte.] [-Tränade han dig?]
[Det är bara lögner. Den jäveln uttnyttjade dig.]
[Pappa.]
[Sa du till farbror Nasser att vi är här?]
[Varför?]
[-Han dödar mig för att hämnas Fauzi!] [-Lugn, han är din farbror.]
[-Hur mår du?] [-Okej.]
[-Hur har ni det?] [-Det är okej.]
[Bashar är där borta.]
[Jag genomför dådet.]
[-Vi pratar i fred.] [-Kom hit.]
[Vi måste döda juden.]
[Nej, min bror. Jag varken kan eller vill.]
[Min son är död. Jag har inget att förlora.]
[-Okej.] [-Okej.]
[Här, behåll den här.]
[Ta hand om er.]
[Oroa dig inte. Jag håller kontakten.]
[Bashar!]
[-Låt mig vara!] [-De vill träffa oss!]
[-Är du galen?] [-Vad sysslar ni med? Ljug inte!]
[Varför uppför du dig som ett barn?]
[Följ med mig.]
[Följ med mig!]
Då var soldaterna redan inuti byggnaden.
-Sagi Tzur och Doron Kabilio. -De hade tagit sig in.
-Före eller efter skjutningen? -En sekund senare.
Jag kunde se dem på balkongens södra del.
Men ingen sköt därifrån.
Men våra styrkor borde inte ha varit där.
Varför bad du inte om tillstånd innan du sköt?
Varför?
Mitt team var på marken. Jag såg ett hot, troligen en krypskytt.
Jag hade en sekund på mig att reagera,
samtidigt som jag vägde in avstånd, progression, vindhastighet och sikte
och andades ut, avfyrade vapnet och träffade målet.
-En enda sekund. -Okej, då har jag en fråga.
Maj 2009. Incidenten i Nablus.
Du sköt en palestinsk civilperson
-med en leksakspistol. -Det stämmer.
Två år senare, i mars 2011 i Hebron.
-Fönstret ovanför en affär. -Bageri.
-Ursäkta? -Hon öppnade fönstret ovanför ett bageri.
Ett halvår senare, minns du
-incidenten i Silwad när en pojke... -Jag minns allihop.
-Vad han hade på sig. -Är inte det här ett problem?
Vad tror ni att vi sysslar med?
Det här är inga simuleringar på träningsbaser.
Vet ni hur det är när 100 personer försöker döda ens team?
Hundra personer i civila kläder.
Det är inget slagfält, utan en mardröm.
Mitt team är beroende av mig.
De vet att jag är där och skyddar dem
och då måste man reagera snabbt.
Och om du begår ett misstag?
Jag har begått många
och jag bär dem med mig livet ut.
Okej, vi börjar om.
När gick han in?
Det är ett tufft förhör.
Nå?
-Hur gick det? -De var visst jävligt hårda mot honom.
Vill du ha nåt, Avihai?
Fixa en handduk till honom. Vi ska duscha.
-Vad sa du till dem? -Låt honom vara.
-Bara sanningen. -Sanningen?
De bad om 11 år gamla aktivitetsrapporter!
De pratar om en psykologisk utvärdering! Har du plötsligt börjat prata?
-För helvete! -Låt honom vara, Eli!
Han har bara panik. Jag ska prata med honom.
[Lugn, stressa inte.]
[Jag kan knappt tro att jag står upp.]
[Varför kan du tala arabiska?]
[Pappa kommer från Libanon]
[och mamma från Egypten. De möttes halvvägs.]
[-Varifrån kommer du?] [-Ras al-Amud.]
[-Jaså? Vilken familj?] [-Abed Rabu.]
[-Känner du till dem?] [-Självklart. En stor familj.]
[-Visst har ni släktingar i Jordanien?] [-Hur vet du allt det där?]
[Jag jobbar inom kommunen och känner alla.]
[Kommunen? Jag fick höra att du blivit skjuten.]
[Vem skjuter nån på kommunen?]
[Behöver du nåt från inrikesministeriet eller socialförsäkringen,]
[-så har jag kontakter.] [-Tack, Gabi.]
[-Nu räcker det.] [-Bara lite till.]
[-Det räcker.] [-Lite till.]
[Fan ta dig...]
-Ännu en natt på Hilton? -Ja.
Jag har fixat schampo, tandkräm och en handduk.
-Du är bäst. -Jag har blivit en städerska.
-Vad är det? -Den jävla utredningen.
Avihai har grävt ner sig i en gigantisk grop.
-Han älskar att bestraffa sig själv. -Han är störd.
Hila är hur som helst här och går igenom våra databaser,
-så gå inte omkring i underkläder. -Oroa dig inte.
Då ska jag nog bege mig.
Säg till om du behöver nåt mer, okej?
-Tack för grejerna. -Ingen orsak.
-Älskar dig. -Detsamma.
-Kör försiktigt och somna inte. -Okej.
Hej.
-Övertid? -Nej, jag är här för skojs skull.
Vad gör du här så sent?
Tja... Jag bor här.
-Seriöst? -Det är tillfälligt.
Om du är här för att fråga om Bashar,
så insåg han nog att han avlyssnades.
-Och Hani? -Ingenting.
Den där sociopaten vet hur man undviker drönare.
Han är aldrig ute längre än en minut.
Men vi ger inte upp, eller hur?
Vi hittar honom.
Då går jag väl tillbaka. God natt.
Vill du ta ett glas?
Bjuder du ut mig?
Visst, smickra dig själv.
På den tiden hade alla Hamas-befäl ett trevåningshus,
ett vapenförråd i källaren, högkvarter på mezzaninen
och sovrum på översta våningen.
Hani hade en sån herrgård. Den vackraste fastigheten i Jabalya.
Innan 2008 bombade inte försvarsmakten deras hus,
men det förändrades under Operation gjutet bly.
Under Operation Protective Edge var jag en ivrig operatör
och Hani al-Jabari var mitt främsta mål.
Han bar ansvaret för dussintals döda israeler.
Han avfyrade raketer mot förskolor. Vi kallade honom för "dödens ängel".
Plötsligt fick jag veta att om vi får höra att han är hemma, så bombar vi.
Den 7 augusti informerade min källa mig om att Hani var hemma.
Hans två fruar,
fem barn på 5-15 år,
några livvakter, släktingar och Hani.
Jag ringde chefen som ringde kontrollrummet
som ringde försvarsministern som ringde mig och frågade om det var bekräftat.
Plötsligt insåg jag att de faktiskt tänkte bomba huset
med alla kvinnor, barn och mormödrar.
Och han var inte där.
Sju familjemedlemmar dog på plats,
medan Hani överlevde.
Sen fick vi veta att han hade en rymningstunnel under huset.
Två månader senare drabbades vi av fruktansvärda dåd.
Terrorattacker, dödsfall - allt var Hanis verk.
Jag gick på alla begravningar.
Missade inte en enda.
Även om ni hade dödat honom, så hade nån ny tagit hans plats.
-Det gör de alltid. -Men man fortsätter tänka
att den här gången tar det kanske slut.
Just det här avskummet går kanske inte att ersätta.
BASHAR
Det är Bashar.
[Var är du? Varför kom du till bosättningen?]
[På grund av dig, din jävel! Vad hade jag för val?]
[-Lyssna på mig. Var är du?] [-Nej, lyssna på mig.]
[Hani al-Jabari är här. Min pappa och farbror]
[-vill skicka dit mig.] [-Vi låter inte dem göra det.]
[Pappa har träffat min farbror och planerat det.]
[Enligt pappa ska vi sluta fred, men Hani kommer att döda mig.]
[-Var ska ni träffas?] [-I al-Aroub.]
[-Hans män hämtar mig där.] [-Har du en exakt plats?]
[Lova att ni inte skadar min pappa.]
[Jag lovar. Var i al-Aroub?]
[Al Amin-gatan.]
[I morgon kl. 11.00.]
[Vi kommer dit. Ingen kommer att göra dig illa, jag lovar.]
[Kom ensam, okej? Skicka inga soldater.]
[Om nån skjuter, så dödar de mig.]
[Oroa dig inte, vi hjälper dig ur det här.]
[Bashar?]
[-Hörde du mig?] [-Ja.]
[Mitt batteri tar slut. Jag måste lägga på.]
[Är allt okej, Bashar?]
[Allt är okej.]
[-Nå?] [-Vi hämtar honom i al-Aroub.]
-Det är en fälla. -Nej, jag känner honom.
Som om han aldrig har överraskat dig.
Han bad om hjälp och jag lovade.
-Och? -När Hanis män kommer griper vi dem.
Om vi griper dem, så misslyckas vi. Hani har säkert en spanare.
Han får veta om vi tar nån och även om de berättar var han är,
-så hinner han rymma. -Vad föreslår du?
Vi vet var Bashar är.
Doron kan träffa honom och sätta på honom en sändare.
När de når Hanis ställe, så vet vi var han är.
-Och sen? -Sen tar vi dem.
Är du galen?
Gabi, tänk igenom det.
Hani al-Jabari som leder Hamas väpnade gren är på vårt revir.
Vi får aldrig mer en sån här möjlighet.
-Och döda Bashar? -Hon har rätt.
-Jaså? -Vi kan inte sabba det här.
Jag lovade honom. Vad ska jag säga nu?
-Att jag har ändrat mig? -Säg ingenting.
Om Hani förblir aktiv kommer ännu fler att dö.
Han slutar inte. Vi har inget val.
Vad är det för fel på er?
Jag godkänner det.
Stick nu.
Doron...
[Jag är ledsen att det är så här.]
[Jag med.]
[Vi har inget val.]
[Det här är det enda sättet för er att ta er ur det här.]
[Jag vet.]
[Må Gud vara med dig.]
FLYKTINGLÄGRET AL-AROUB NORR OM HEBRON
[Jag är redo.]
[Redo.]
Bashar tror att Doron är ensam. Ingen agerar utan tillstånd.
När han har fått på gps:en, så följer vi honom till Hani.
-Uppfattat? -Uppfattat.
-Vi har en mobilsignal. -Ta fram den.
Lystring. Bashar närmar sig en gränd från öst.
Han är en minut bort, Doron.
-Zooma in. -Jag kan inte identifiera honom.
Steve och Sagi, han måste identifieras.
Sagi, ser du honom?
[-Jag ser honom.] -30 sekunder från dig.
[Han går iväg.]
Fan också, det är inte han!
Eli, det är inte Bashar.
[-Nasser, var är Bashar?] [-Helvete!]
[Nasser, var är Bashar?]
[Du har svikit Bashar. Jag ska avsluta det här.]
[Ta det lugnt.]
Eli, få bort allihop. Han bär bombbälte.
Skicka bort allihop.
[Bombbälte!]
[-Det är ingen fara.] [-Få bort dem!]
[-Lyssna på mig...] [-Få bort dem!]
-Sagi, stick härifrån! -Eli, jag skjuter honom!
Steve, försvinn och få bort allihop!
[Lyssna och se på mig.]
[Jag är din vän, det vet du om.]
[Du är inte min vän. Du dödade min son.]
[Jag är ledsen.]
[Ledsen?]
[För sent... "Abu Fadi".]
Sagi!
Vad hände? Vad händer? Steve?
Kan nån berätta vad som hände?
Doron, hör du mig?
Är alla okej?
Nasser är död. Nån måste ta hand om bomben.
[Vad är det?]
[-Vi kan inte stanna här.] [-Varför inte?]
[-Upp med dig, så går vi.] [-Pappa, vad är det?]
[Vart ska vi? Vad är det?]
[Farbror Nasser...]
[Abu Fadi lever fortfarande.]
[De kommer att leta efter oss här.]
[Kom nu, min son.]
[Vart ska vi?]
[-Kör till Hebron.] [-Varför just Hebron?]
[Har du och farbror Nasser bestämt vad som händer nu?]
[Det kvittar nu. Jag känner folk i Hebron.]
[Men Nasser misslyckades. Hani kommer att leta efter oss i Hebron.]
[-Finns det nån plan?] [-Nu räcker det, Bashar!]
[Stanna, jag vill tänka efter.]
[Pappa...]
[Pappa.]
-Vi går ditåt. -Okej, vi tar den stigen.
Men ramla inte igen.
Hjälp mig.
Kom nu.
Undertexter: Sofia Andersson