‎Doron și Sagi au intrat. ‎Eu îi acopăr de afară, Eli.
‎Dă-mi drumul!
‎Steve, recepționezi?
‎- Steve, ești acolo? ‎- Doron!
‎- Steve... acolo? ‎- Doron, mă auzi?
‎Doron... mă auzi?
‎Să-mi bag...
‎La naiba cu drăcia asta!
‎Ajutor!
‎[ARABĂ] ‎[Nu-i omorî! Îi vrem vii.]
‎Să mergem.
‎- Explozibili! ‎- Să-mi bag!
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎I-au luat, Eli. Am fost atât de aproape.
‎Cel mai important e că ați scăpat.
‎Am auzit lupta prin stație. ‎Eram sigur că ați murit.
‎Și eu sunt bine, frate. Mersi că întrebi.
‎Nu-mi fac griji pentru tine, prietene. ‎Nimic nu te poate ucide.
‎- Nu cobi. ‎- Nimic nu te poate nici cobi.
‎Du-te și verifică-l pe Doron.
‎- Lasă-mă să intru! ‎- Dar nu poți!
‎Trebuie să intru înăuntru! ‎Ia-ți mâinile de pe mine!
‎- Ia-ți mâinile de pe mine! ‎- Doron!
‎- Să mergem înăuntru! ‎- Ești rănit!
‎- De ce așteptăm? ‎- Tunelul e blocat!
‎- Lasă-mă să intru! ‎- Destul!
‎- Lasă-mă să intru! ‎- Destul! S-a terminat.
‎Dacă au nevoie de noi, ne sună. Destul.
‎Să mergem.
‎GAZA
‎[Bravo, băieți.]
‎[Să știți că e o zi mare, o zi mare,]
‎[una care va rămâne în istorie.]
‎[- Allah e mare!] ‎[- Allah e mare!]
‎[Abu Bashar, ești o binecuvântare.]
‎[Tu și fiul tău sunteți eroi.]
‎[Din partea Mișcării, ‎vă mulțumesc din suflet.]
‎[Bashar, fiule,]
‎[ce e făcut, e făcut.]
‎[Vom uita de asta ‎și vom trece mai departe.]
‎[Mulțumesc, Abu Mohammed. ‎Fii binecuvântat, mulțumesc mult.]
‎[Nu. Eu îți mulțumesc. De acum încolo, ‎vom avea grijă de voi.]
‎[Sunteți invitații mei.]
‎[Și nu unii simpli, ci de vază.]
‎[Luați-i.]
‎[După voi.]
‎Alo? E cineva acasă?
‎Anat?
‎Gogoșică...
‎Micuțule...
‎Salut.
‎Anati?
‎Ce este?
‎Anat?
‎S-o găsim pe mami.
‎Unde e mami?
‎Anat?
‎Să-mi bag...
‎Băga-mi-aș...
‎Mă întorc imediat, micuțule.
‎Așteaptă.
‎Mamă, ce s-a întâmplat?
‎Ai văzut-o...
‎Nu contează, te sun eu înapoi.
‎Nu, totul e în regulă. Pa, mamă.
‎- Ce e, draga mea? ‎- Bună.
‎E toată lumea în regulă?
‎Da.
‎L-ai lăsat aici singur.
‎Pentru o clipă. ‎Am ieșit puțin să iau țigări.
‎Nu, draga mea. Poți s-o rogi pe mama ‎sau un vecin să aibă grijă de el.
‎- Nu poți lăsa un copil singur, se știe. ‎- Steve, ce vrei de la mine?
‎Ascultă, iubire, știu că trebuie ‎să vorbim. Nu putem continua așa.
‎Steve, te rog să mă lași în pace.
‎Nu pricepi că sunt singură ‎cu el toată ziua,
‎în timp ce țipă șapte ore încontinuu.
‎Am uitat să vorbesc, să spun altceva ‎în afară de „nu mai plânge”.
‎Cum te aștepți să stăm de vorbă?
‎Mama ta a fost pe la noi ieri, ‎iar el tot plângea și ea a spus:
‎„De ce plânge? ‎Lasă-mă pe mine să mă ocup”,
‎pentru că eu habar nu am ce să fac.
‎Și chiar s-a oprit din plâns.
‎Nu pricep.
‎Nu e ca și cum l-aș fi ținut cu capul ‎în jos sau de gât, îl țineam cum trebuie,
‎îl îmbrățișam și-l pupam toată ziua, ‎dar el nu se oprea.
‎Știu, draga mea, ești o mamă incredibilă.
‎Nu mai pot face asta, nu mai pot.
‎Poate că are dreptate. ‎Nu vreau asta, n-o am în mine.
‎Nu vreau să fac asta, cu sau fără tine, ‎pur și simplu nu pot...
‎Nu vreau asta...
‎- Nu vreau asta. ‎- Iubito, sunt aici.
‎Nu plec nicăieri, totul e în regulă.
‎Sunt aici, bine?
‎Am obosit.
‎De ce să cumpărăm fursecuri ieftine, ‎dacă sunt cușer și nimeni nu le vrea?
‎- Tot spui asta. ‎- Nici măcar nu sunt coapte.
‎Bună...
‎- Ce faci aici? ‎- Scuze.
‎Dacă deranjez, revin.
‎- Nu fi prostuț, intră. ‎- Intră.
‎Tensiuni puternice în Gaza...
‎Ați auzit despre povestea asta?
‎Forțele israeliene au urmărit o echipă Hamas
‎care a răpit doi israelieni și i-a dus în Gaza.
‎Îl avem în legătură de la graniță pe corespondentul nostru Ariel Ben Simon.
‎Da, Vered. Acum o oră, purtătorul de cuvân al FAI a spus
‎că trupele Hamas au răpit doi tineri israelieni
‎și i-au introdus ilegal în fâșia Gaza printr-un tunel de atac al Hamas...
‎Vrei să faci un duș? ‎Îți dau să porți ceva de la Yoav.
‎Ce s-a întâmplat acolo?
‎A fost o nebunie.
‎Am fost atât de aproape.
‎Puteam să-i auzim cum strigă după ajutor.
‎- Oricum, n-am vrut să vă deranjez. ‎- Nu trebuie să pleci.
‎Mulțumesc pentru prânz.
‎Tu ai gătit... sau bucătarul?
‎Sagi...
‎Doamne, o intervievează pe maică-sa.
‎- E totul în regulă? ‎- Da.
‎Mai vrei ceva? O cafea?
‎Cel puțin, nimeni dintre ai noștri ‎nu a fost rănit, nu?
‎Veniți să vedeți știrile.
‎La revedere, frate.
‎A fost acolo, nu? Pare să fie sub șoc.
‎Va fi bine, este o persoană puternică.
‎Bine că nu mai ești tu acolo.
‎Nu pot să cred că retrăim acest coșmar.
‎Nu înțeleg, Gabi. Nu avem nicio pistă?
‎Să facem ceva, să-i ademenim.
‎Nu mai e vorba de Cisiordania. ‎E vorba de Gaza.
‎Știi ce înseamnă „îngrozitor”? ‎Întreabă-l pe Eli, îți va spune.
‎Gabi, pune Biroul din Gaza să facă ceva ‎înainte să-i ducă în subteran.
‎Copiii ăia sunt în mâinile Hamas acum, ‎ceea ce înseamnă că sunt foarte păziți,
‎deci până nu avem un fir despre unde ‎se află și cu cine, răspunsul e negativ.
‎- La revedere, Gabi. ‎- Doron...
‎Vorbim în curând, da?
‎- Bună. ‎- Bună.
‎- Vreo veste din Gaza? ‎- Nimic, doar tăcere radio.
‎Nimeni nu vorbește prin stații, ‎pe Internet, telefoane, nimic.
‎Va fi așa o vreme, dar vom sta în alertă
‎până când avem ceva ‎sau unul dintre ei greșește.
‎Ascultă, noi am greșit. ‎L-am împins pe Bashar să facă asta.
‎- Doron, încetează. ‎- E vina noastră.
‎Să facem ceva.
‎Voi face tot ce-mi stă în puteri, ‎ai încredere în mine.
‎În afară de asta, m-oi simți vinovată,
‎poate regret, dar nu pierd timpul și ‎resursele pe ceva ce nu poate fi reparat.
‎Doron, auto-flagelarea nu e același lucru ‎cu asumarea responsabilității. E opus.
‎Scuză-mă, am treabă.
‎Auzi, dar ce spui despre agentul ‎pe care l-ai activat în Gaza în 2014?
‎Ai spus că l-ai folosit ca să încerci să-l ‎omori pe Hani în timpul operațiunii.
‎- Să-l reactivăm. ‎- A tăiat legătura acum peste un an.
‎Nu pot să trimit un responsabil ‎să-l trezească.
‎Vorbim de Gaza, nu de Cisiordania.
‎Spui că șefa Biroului Shin Bet din Gaza
‎nu poate activa un agent din Gaza?
‎[Tată.]
‎[Uită-te cât e de frumos.]
‎[Ce ne așteaptă?]
‎[L-ai auzit pe Abu Mohammed. ‎Suntem oaspeții lui.]
‎[Da? Și israelienii sunt „oaspeții” lui?]
‎[Tată, să plecăm de aici]
‎[și să mergem în Sinai, de acolo ‎la Cairo și apoi la Amman.]
‎[A spus că totul e uitat, că totul ‎e dat uitării, tată.]
‎[- De ce mai suntem aici?] ‎[- Dragul meu fiu, suntem urmăriți.]
‎[Orice țară care are un acord ‎de extrădare cu Israelul,]
‎[cum ar fi Egiptul sau Iordania,]
‎[te vor aresta imediat ce intri ‎și te vor băga la pușcărie.]
‎[Ți-e mai bine ‎într-o închisoare israeliană.]
‎Yaara, vino să mănânci.
‎Cât mai stăm aici?
‎Sunt sigur că vor face ‎un schimb de prizonieri.
‎Cum au făcut cu Gilad Shalit.
‎Haide, nu va fi așa. ‎De data asta, nu vor aștepta ani.
‎Oricum, mama nu va sta deoparte.
‎Nu o cunoști, ‎va întoarce totul cu susul în jos.
‎Trebuie să fac pipi.
‎Păi...
‎Cred că d-aia e găleata asta.
‎E ca și cum ai face afară, nu? ‎Sau la cămine.
‎Mie chiar îmi pare mai curat.
‎Pun pariu că toată lumea a auzit ‎de asta și ne caută.
‎Suntem vedete.
‎Nu?
‎Yaara.
‎- Yaara, o să scăpăm de aici, jur. ‎- Ajunge, Elad, destul.
‎O să scăpăm de aici, jur.
‎GAZA, ‎BIROUL CONDUCERII HAMAS
‎[Pacea fie cu voi, prieteni.]
‎[- Pacea fie cu tine, Abu Iyad.] ‎[- Ce mai faceți?]
‎[- Unde e echipamentul?] ‎[- Intrați, o să-l pregătesc.]
‎[- Aveți nevoie de prize? Cabluri?] ‎[- Nu, e totul bine.]
‎[- Ce mai faci, Abu Iyad?] ‎[- Bine.]
‎[- Familia e bine?] ‎[- Da, slavă Domnului. După tine.]
‎[Ca să rezumăm, ‎cerem ca guvernul Zionist]
‎[să reducă restricțiile la graniță.]
‎[Ne chinuim sub asediul ‎lor de ani de zile.]
‎[Nu vrem război, ‎dar nu ne e frică nici de luptă.]
‎[Dle șeic, cum priviți cererea ‎Zioniștilor a unui semn de viață]
‎[- pentru începerea negocierilor?] ‎[- Vor primi unul curând.]
‎[Suntem ființe umane,]
‎[iar lumea trebuie să știe că îi tratăm ‎ca pe niște ostatici normali]
‎[și că avem grijă de ei.]
‎[Islamul ne poruncește]
‎[să avem grijă de ei și de sănătatea lor.]
‎[- Vă mulțumesc, onorabile șeic.] ‎[- Cu plăcere.]
‎[Bravo, dle șeic, frumos spus.]
‎[Vino aici, Abu Iyad.]
‎[Amar Subhi te salută.]
‎[A zis că n-ați mai vorbit.]
‎[Da, e adevărat, ‎n-am mai vorbit de ceva vreme.]
‎[Îți transmite salutări ‎și spune că îi lipsești.]
‎[Tu, vino aici.]
‎- Unde? Încotro? ‎[- Vino!]
‎- Dă-mi drumul, nenorocitule! ‎- Nu! Elad!
‎[Înapoi!]
‎[- Cine i-a făcut asta?] ‎[- Eu.]
‎[- La față?] ‎[- Abu Mohammed, ne-a atacat.]
‎[Ești copil?]
‎[Nu ești bărbat?]
‎[La ce ne folosește acum?]
‎[Du-l înapoi și adu fata.]
‎[Executarea.]
‎[Executarea!]
‎Numele meu este Yaara Zarhi, din Ierusalim.
‎Țin un ziar tipărit în Gaza cu data de azi,
‎15 martie 2019.
‎Vreau să-i spun guvernului israelian
‎că eliberarea noastră e în mâinile lor.
‎„Cerem să vă conformați cererii juste a Mișcării de Rezistență Islamice
‎de eliberare a luptătorilor libertății palestinieni închiși în Israel.”
‎Nenorociții...
‎Aș vrea să adaug că suntem tratați foarte bine.
‎- Suntem hrăniți și sănătoși... ‎- Asta e o premieră.
‎- Trimit un video fără să ceară nimic? ‎- Și unde e băiatul?
‎Măcar e un progres. ‎Vor să facă o înțelegere imediat.
‎- Elad vrea să-i spună mamei lui... ‎- Pariez că șeicul îi pune.
‎Vrem din tot sufletul să ne întoarcem acasă și ne e dor de familiile noastre.
‎- Ce coșmar. ‎- Spuneți-le lui Idan și Yotam că-i iubesc
‎și spuneți-i guvernului să facă orice ca să ne aducă acasă teferi.
‎Mulțumesc.
‎Alo?
‎- Doron? ‎- Da.
‎- Avem noutăți. Poți veni repede? ‎- La cartierul general?
‎Nu, sunt acasă, fac un duș binevenit,
‎înainte să mă bage în carantină. ‎Ți-am trimis un SMS cu adresa.
‎- Fac un duș și vin. ‎- Te aștept. Pa.
‎- Putem avea încredere în el? ‎- Sută la sută. Sau 90%.
‎Ar face orice ca să-și scoată familia ‎din Fâșia Gaza.
‎Așteaptă instrucțiuni.
‎Perfect. Asta și cu clipul pe care ‎l-au difuzat pecetluiesc cazul.
‎Cabinetul se întrunește, ‎pariez că primim aprobarea astă-seară.
‎Agentul știe unde sunt?
‎Nu, habar nu are, ‎doar apropiații lui Hani știu.
‎Dar spune că săgeata lui Hani ‎se duce acolo la câteva zile.
‎Agentul ne va duce la săgeată, ‎iar săgeata la Hani.
‎Gabi încearcă să facă guvernul ‎să facă o mișcare,
‎ceea ce ar fi un paravan bun pentru noi. ‎În timp ce negociază, noi suntem pe teren.
‎Întrebarea e,
‎echipa ta e pregătită?
‎Tu obține aprobarea, eu pregătesc echipa.
‎Am nevoie de acordul lui Eli.
‎- Nu ești normală. ‎- Nu vei găsi normalitate aici.
‎[Pentru Dumnezeu, mă înnebunești!]
‎[Oferta finală: mai întâi mamele, ‎plus 20 de pușcăriașe. Atât!]
‎[Cât despre Kamal și Bayan, nici vorbă. ‎Vor putrezi în închisoare.]
‎[De ce, căpitane? ‎Nu sunt prizonieri de rang înalt.]
‎[Prietene, de ce insiști?]
‎[Tu, ajutorul tău ‎și femeile veți fi eliberați.]
‎[E cea mai bună ofertă ‎pe care o veți primi.]
‎[Nu depinde de mine, știi asta.]
‎[Nu ești autorizat să fii flexibil?]
‎[Căpitane Ayub, nu vom renunța.]
‎[Șeicul crede că el e șeful aici,]
‎[dar amândoi știm cine conduce ‎cu adevărat.]
‎[- Abu Mohammed.] ‎[- Destul!]
‎[Vrei război? L-ai căpătat!]
‎[Dar să știi că tu vei fi responsabil ‎pentru bomba]
‎[care va fi aruncată pe locuitorii ‎din Gaza. Tu și Abu Mohammed!]
‎[Căpitane, nu ar trebui ‎să fii la recuperare?]
‎[Du-te acasă, odihnește-te]
‎[calmează-te și vorbim după. ‎Eu am destul timp.]
‎[Tot timpul din lume!]
‎HILA - MESAJ NOU
‎„Am obținut aprobarea!”
‎Nir, am nevoie de fotografii aeriene ‎cu Khan Yunis. Rescanați orașul.
‎Pe bune?
‎Bună dimineața. Cafea?
‎- Ai fost vreodată în Gaza? ‎- Gaza e sectorul meu, știu fiecare...
‎Am întrebat dacă ai fost vreodată în ‎Gaza, nu dacă ai văzut imagini aeriene.
‎Ai fost vreodată pe străzi? Ai mirosit ‎canalizarea? Ai fost printre localnici?
‎- Recomand să ne apucăm de treabă. ‎- Eu m-am apucat deja.
‎Era și sectorul meu înainte,
‎și pot să vă spun că munca din teren ‎e cu totul altceva.
‎- De aceea colaborăm, Eli. ‎- Ascultați, Birou din Gaza.
‎Ce faceți aici e o misiune sinucigașă.
‎Un agent care a întrerupt contactul ‎și nu e de încredere
‎ar trebui să ne conducă la o săgeată,
‎care ar trebui să ne ducă ‎la Căpetenia Hamas,
‎care ar trebui să ne ducă la ostatici?
‎- Asta e o porcărie! ‎- Destul, Eli.
‎Dacă credeți că-mi duc echipa în văgăuna ‎aia numai datorită acestor indicii,
‎- ar fi cazul să vă dezmeticiți. ‎- Doron e de acord
‎- și a zis că va vorbi cu Steve și Sagi. ‎- Doron a aprobat-o!
‎Doron a aprobat activarea echipei ‎pe la spatele meu?!
‎Sunteți toți nebuni?
‎Arătați-mi un plan practic, ‎spre deosebire de ăsta,
‎sau unitatea pleacă. ‎Vă descurcați singuri.
‎Eli, ne chinuim să găsim indicii,
‎dar, da, vorbim de strângerea ‎informațiilor din teren.
‎A fost aprobat de cabinet, ‎dar, dacă nu-ți convine,
‎sunt alte echipe care ar recupera ‎cu plăcere ostaticii.
‎Dar echipa ta e cea mai pricepută, ‎nu trebuie să-ți spun asta!
‎- Nu, nu trebuie. ‎- Eli, nu-i critica pe alții.
‎Continuă.
‎Crezi că șefa Biroului ‎și cu Doron au gândit asta?
‎Nu, numai ea. Doron nu e implicat.
‎Ți-am spus, Hila e ca o rachetă ghidată.
‎Își fixează ținta pe ceva și nu se lasă ‎până nu obține acel lucru.
‎Sper că te referi la operațiune, ‎nu la Doron.
‎Știi că mă opun operațiunii ăsteia, ‎dar ar putea avea dreptate.
‎Eliberarea copiilor ălora ar fi ‎ceva monumental, istoric.
‎O mutare împotriva Hamas ‎și a lui Abu Mohammed ar fi fenomenală.
‎Sunt copii, Eli.
‎Nu se descură singuri.
‎Voi v-ați antrenat pentru asta.
‎Nu credeam că ne vom întoarce acolo.
‎Nimeni nu a crezut.
‎- Mă duc cu ei. ‎- Ce?!
‎Nu pot să le spun: „vă duceți voi”.
‎„Mergem cu toții” e altceva.
‎Bravo, omule.
‎Problema e că nu-l am pe Avihai.
‎- Îl vei avea pe Avihai. ‎- Cum? Procesul e stabilit.
‎Am să-l anulez.
‎Sunt atât de ocupați, că nu vor observa ‎dispariția unor hârtii.
‎Desigur.
‎Ce vrei?
‎Sagi, avem nevoie de tine. Toți sunt pe drum.
‎- Vin. ‎-‎ Nu te culca la loc.
‎Vin!
‎Bună. Ascultă,
‎am fost chemat de urgență, ‎dar trebuie să te întreb ceva mai întâi.
‎Bine.
‎Ești cu el sau cu mine? ‎Tu decizi, dar trebuie să știu.
‎Nu trebuie să răspunzi acum.
‎Ai timp să te gândești, ‎ne întoarcem în vreo săptămână.
‎- Sau ai putea să-mi spui acum... ‎- O săptămână?
‎Unde pleci?
‎Nu se poate.
‎Mă iubești?
‎Foarte mult, dar sunt logodită, Sagi.
‎Sunt cu el, știi asta. ‎Mă simt foarte bine cu tine,
‎vorbim, râdem, sexul e grozav, dar nu e...
‎Nu e.
‎Întoarce-te la mine și vom vorbi, bine?
‎Promite-mi.
‎Bun, iată care e treaba: intrăm în Gaza.
‎Vin și eu cu voi.
‎Inițial vom merge cu un agent care ‎ne va oferi un adăpost și un vehicul
‎și vom începe urmărirea lui ‎Yusuf Al Masri, săgeata.
‎Vizitează adăpostul lui o dată sau de două ‎ori pe săptămână cu mâncare și echipament.
‎Îl vom urmări ‎și sperăm să ne ducă la Hani.
‎Îl localizăm pe Hani și așteptăm ‎să ne ducă la ostatici.
‎Presupunem că-i ține undeva aproape. ‎Sunt o comoară națională acum
‎și vor fi foarte bine păziți, ‎ceea ce face operațiunea foarte grea.
‎- Când intrăm? ‎- Diseară.
‎- Diseară sună bine. ‎- Atenție, aici nu e Hebron sau Nablus.
‎Vom fi acolo singuri ‎pentru o perioadă nelimitată,
‎adunând informații într-un teritoriu ‎ostil fără întăriri.
‎Cât despre evacuare, ‎dacă suntem expuși, s-a terminat.
‎- Înseamnă război. ‎- Termină cu drama.
‎Gaza e un loc ‎unde se întâmplă lucruri rele.
‎Rele.
‎De data asta, ‎nu e un ordin direct să intrăm.
‎Decideți fiecare dacă vă simțiți în stare.
‎- Avem lunetist? ‎- O să facem rost.
‎Oricum, o să fiu în birou ‎dacă vreți să vorbim.
‎Ai mai fost acolo?
‎Acum câțiva ani.
‎Ce e, frate? Vorbește cu mine.
‎E doar un copil.
‎Încă nu poate vorbi, ‎abia se rostogolește.
‎Se zice că copiii își formează memoria ‎abia pe la trei ani.
‎Dacă mor acum, nici nu-și va mai ‎aminti de mine, știi?
‎Știu.
‎Și pe lângă asta, Anat...
‎Nu am spus nimănui asta, ‎dar nu e...
‎Se petrece ceva cu ea.
‎S-a schimbat complet, nu mai poate. ‎Și nu-i pot părăsi, știi?
‎Pe niciunul.
‎Nu știu ce să fac, frate.
‎Te-aș urma peste tot, ‎oriunde te-ai duce, dar...
‎Steve,
‎du-te acasă, stai cu familia.
‎E în regulă. Ai grijă de ei.
‎- Ești sigur? ‎- Da, frate.
‎Îți aduc niște condimente din Shejaiya, ‎au un chimen minunat.
‎Mulțumesc, frate.
‎- Nu merge. ‎- Dă-mi-l mie.
‎Nu, stai, stai!
‎Nu-l acapara! Vreau să mă joc și eu! ‎Doron mi l-a adus mie!
‎Bună, Gabi. Da, ce noutăți ai?
‎- Dă-l înapoi. Doron mi l-a adus mie. ‎- Da, e aici.
‎- E al meu, în primul rând. ‎- E Gabi.
‎- Alo, Gabi, ce e? ‎- Tocmai am primit o informare oficială.
‎Cazul tău a fost închis.
‎- Cum adică, închis? ‎- S-a șters totul. Ai fost reactivat.
‎Du-te și te joacă afară, Libby.
‎A fost șters totul, Gabi? ‎Cum rămâne cu audierea și cu procesul?
‎- Am omorât un soldat. ‎- Avihai!
‎Lasă-o baltă, Avihai. Ai scăpat.
‎Stai puțin, Gabi. Nu cred că înțeleg.
‎Unitatea ta are nevoie de tine urgent.
‎- Urgent? Unde? ‎- Eli îți va spune pe drum. Mișcă-te.
‎OSTATICII AȘTEAPTĂ CONTACT DIPLOMATIC
‎Niște indicații finale:
‎Hamas are capacități tehnologice noi.
‎Hani are unități cibernetice ‎și telecom de ultimă generație.
‎Nu vom avea comunicații continue, ‎cum sunteți obișnuiți, ci o dată pe zi
‎- prin satelit pentru noutăți. ‎- Cum vom comunica pe teren?
‎Pe un canal intern sigur. Dacă ‎nu avem de ales, îl vom folosi și noi.
‎Ați început fără mine, nemernicilor?
‎- Băiatul frumos al tatei! ‎- Ce faceți?
‎Mi-ai lipsit.
‎- Deci, vii și tu? ‎- Așa am auzit.
‎- Bine te-ai întors. ‎- Fii binecuvântat.
‎Mersi, frate.
‎- Ți-am spus eu, nu? ‎- Să știi, puștiule.
‎Bine te-ai întors acasă.
‎- Să bem ceva. ‎- Încă una?
‎- Ca să te împrospătezi. ‎- Bea, simte-te bine.
‎- Nu ai de gând să termini sticla aia? ‎- După tine.
‎Hei...
‎- E totul în ordine? ‎- Nu știu.
‎Faptul că vă văd pe toți așa...
‎- Cu toată operațiunea asta în toi... ‎- Asta ai vrut, asta am vrut.
‎Nu o să mă faci să regret, nu? ‎Adică, fără prostii.
‎- Am auzit de crizele tale. ‎- Nu-ți face griji.
‎Ne vom întoarce de acolo ca niște eroi ‎și-i vom elibera pe copii.
‎Dacă te porți frumos, ‎poate ți-l aduc pe Hani Al Jabari.
‎- În viață, totuși. ‎- Vom vedea.
‎Sticla ta va fi gata în curând.
‎Frumos, nu?
‎Îți place focul?
‎La naiba, ești ca tăticul tău.
‎Nicio problemă, băiatul meu, ‎o să stăm aici.
‎Khaled 2, aici Saed, suntem în mișcare.
‎Saed, aici Khaled 2, recepționat. Întrerupem contactul.
‎Trecem pe tăcere radio. De acum, sunteți solo. Mult noroc.
‎Subtitrarea: Andrei Neagu