[ARABISK] [God morgen. Til Shejaiya.]
[ID-kortene deres.]
[Hopp inn.]
[Da kjører vi.]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
[Salam aleikum. Slå av motoren.]
[Hvor kommer du fra?]
[Jeg kjører noen fiskere hjem.]
[Greit.]
[-Salam aleikum.] [-Aleikum salam.]
[Ingen fisk i dag?]
[Gud så ikke i nåde til oss i dag.]
[Greit. Kjør.]
[Kom.]
[Jeg skal skaffe mat og vann.]
Utenfor står to uregistrerte biler.
Telefoner med nye SIM-kort.
Ikke kom opp til huset, jeg har familie og barn.
-Ikke snakk til dem engang. -Ta det med ro.
-Du kan perfekt hebraisk. -"Kjenn din fiende," eller?
Det er dere flinke til.
Her er altmuligmannens adresse og bilnummer.
Han er alene, men er svært på vakt.
Hamas-folk er alltid våkne. Om de får teften av noe,
[om så bare et malplassert ord,]
ikke kom tilbake hit. Ved den minste mistanke
vil de nådeløst drepe dere, meg, min kone og mine barn.
[Vi forstår, min venn.]
Gaza venter på Israels reaksjon,
men ingen trodde dere var så gærne. Sende bare fire soldater?
Velkommen til Gaza.
[Dette er gislene. Ikke snakk mye med dem.]
[Ja, greit. Jeg gjør min jobb, og du din.]
Hold denne.
Unnskyld...
Du er lege, ikke sant?
Kanskje du kan hjelpe oss?
Jeg heter Yaraa og dette er Elad.
Vi har ikke gjort noen noe,
og vi er ikke med i en organisasjon, eller noe.
Ikke jeg heller.
Hamas har fanger i Israel,
og nå er dere Hamas sine fanger.
De vil foreta et fangebytte, så slippes dere fri.
Men det kan ta tid.
Gjør som dere blir bedt om, så går alt bra og dere kan dra hjem.
Greit, Yaraa?
Men hvor lenge?
Fem år, som Gilad Shalit?
Det avgjør regjeringen.
Nå har dere iallfall strøm i noen timer.
Kan du ringe foreldrene våre?
Si at vi har det bra?
Vær så snill?
-Vi slipper aldri ut herfra, Elad. -Ikke si sånt.
Skal jeg vise deg noe? Se her.
Hva...?
Din idiot! Han vil merke det,
-og komme tilbake! -Så, så, Yaraa!
Han sa vi må gjøre som vi blir bedt om.
Hvorfor..?
Faen ta dette stedet.
Har Eli fortalt sin historie om Gaza?
Hørte den fra en som var i aktiv tjeneste samtidig.
De jaktet på noen i Deit al-Balah,
og ble tåpelig nok avslørt.
En i teamet overså en bevæpnet fyr
og ble skutt i hodet rett foran øynene på Eli.
Sånt blir sittende i deg for alltid.
Det blir det.
Vi nærmer oss rundkjøringen.
[Ingen tegn til ham.]
[Der er han.]
[Den sionistiske okkupasjonsmakten truer med full krig]
[mot Hamas og Gaza-stripen. En representant for Hamas svarte]
[at bevegelsen ikke ønsker krig,]
[men at man ikke vil nøle med å yte fienden motstand.]
[Hvem er det?]
[Bestilling fra Kentucky Fried Chicken.]
[Abu Ibrahim!]
[Se hvor livet har ført deg.]
[Abu Bashar, her i Gaza.]
[Kom inn.]
[Bashar, kom og hils på overhodet i den største klanen i Rafah.]
[-Gazas mest fryktede mann.] [-Hallo.]
[Samir Abu Samahadana, Abu Ibrahim,]
[Nafkha-fengslets høyest ansette fange.]
[Det er nok best du ikke vet hva vi bedrev sammen i fengslet.]
[-Min gode mann.] [-Sett deg.]
[Bashar, gå og lag kaffe.]
[Så det er "Bokseren fra Hebron"?]
[Ser du?]
[Hvor gammel er Ibrahim nå? 19?]
[20. Han gifter seg i Belgia om en måned.]
[Med 300 gjester, mens jeg sitter fast her.]
[Gratulerer så mye.]
[Jeg hører Abu Mohammed vil ha deg i bevegelsen,]
[men vil du ha pause fra all striden, kom heller til meg.]
[Bashar kan jobbe i klubben og med meg.]
[Jeg eier verksted i Rafah, og har mine menn ved grensen.]
[Livet i Gaza er hardt, men du kan leve som en konge.]
[-Måtte Gud våke over deg.] [-Gud velsigne deg.]
Han er i en butikk.
[-Jeg går inn.] [-Ok.]
[Salam aleikum.]
Kom igjen.
[-Salam aleikum.] [-Aleikum salam.]
Doron, en purk snakker med Arab 2. Vi bør komme oss ut.
[Du har et flatt dekk. Enten punktert, eller må pumpes opp.]
[Å, takk.]
[Hvor er dere fra?]
[Vi er kjøpmenn fra Vestbredden.]
[-Hvor på Vestbredden?] [-Hebron.]
[Få se salgslisensen.]
[Min venn her skal gifte seg i dag.]
[Han er litt stressa. Vi skal skaffe ham en dress.]
[Han glemte lisensen. Med alt som skjer, er han ikke helt fokusert.]
[Vent her.]
[Doron, purken sjekker bilen. Kom ut, kvikt!]
[Trenger du hjelp?]
[Nei, det går bra.]
[-Eli, jeg har ikke øyekontakt med deg.] [-Bli der, så jeg kan se dere.]
[Gifte seg i din alder?]
[Andre forsøk. Denne gang håper jeg det holder.]
[Jenta er fra Gaza. Fra en klan, de er alle litt gærne.]
[Det har du iallfall rett i! Ha en bra dag.]
[-Og glem ikke dekket.] [-Takk.]
[Du vil vel ikke ha flatt dekk i dag.]
[Fred være med deg.]
[Ja, du har rett, kompis.]
[Jeg skal tenke på det.]
[Ja.]
[Ja, kompis.]
[Greit, kompis.]
[-Han går mot bilen med en kvinne.] [-Ok.]
[-Alt i orden hos dere?] [-Alt er bra.]
[Trenger du noe?]
[-Kan jeg gå en tur utenfor hotellet?] [-Nei. Gå inn igjen.]
[Men jeg sitter bare her. Kan jeg i det miste gå litt rundt i hotellet?]
[Nei. Gå inn igjen.]
[Det er et treningsstudio nede. Jeg er bokser.]
[La meg gå ned og bare ta en titt?]
[-Går ikke.] [-Bli med meg!]
[Bashar!]
[Bashar, kom!]
Jeg heter Yaraa Zarhi, og er fra Jerusalem.
Jeg holder her dagens avis utgitt i Gaza.
Den israelske regjering bør vite
at vår skjebne ligger i deres hender.
[-Hvorfor filmet de ikke ham?] -Vi ber dere følge...
[Vet ikke, men det er galt.]
[Ser ut som om vi bruker vold mot jenter.]
Jeg vil legge til at de behandler oss bra.
[Tror du de vil drepe dem?]
[Nei.]
[De trenger dem levende så de kan få løslatt så mange fanger som mulig.]
[Men hvorfor er vi her?]
[Abu Mohammed sa vi hadde gjort vårt, så hvorfor kan vi ikke gå ut?]
[Gå hvor da?]
[Jeg vet ikke, men iallfall gå litt ut.]
[Skjønner du ikke hvor du er? Du er i fengsel!]
[Lett å komme inn, vanskelig å slippe ut! Nei, umulig!]
Ikke kjør for nært.
Hvor kjører han henne?
-Ser ut som de skal til sykehuset. -Tror du?
Han stoppet.
Stopp her.
Han satte henne av ved sykehuset.
-De skilte lag. -Mottatt.
Følg etter ham.
[-Og?] [-Vi står fast.]
[Inngangen er strengt bevoktet.]
Gå tilbake til bilen.
Det kryr av kommandosoldater. Enten er en VIP innlagt der,
-eller så er det Al Jabaris skjulested. -Vi sjekker med e-tjenesten.
-Har du ID på kvinnen han fulgte? -Ikke ennå.
Michal?
Og du?
Jo, bra.
-Hva med deg? Savner du meg? -Kanskje.
Litt.
Vi hadde det moro?
Det hadde vi!
Ikke bli forkjølet med luftavkjølingen.
Og du, pass deg for bakterier i hummusen.
Vi spiser det hver dag og tilbringer natta sammen.
Må legge på.
Må være Abu Iyad.
[Salam aleikum.]
[-Takk.] [-Gud velsigne deg.]
[Takk.]
[-Håper det går bra.] [-Alt er bra, Abu Iyad.]
[Men det vil ta tid.]
Dere kjenner ikke Abu Mohammed.
[Han lukter en forræder på lang avstand. Og går berserk.]
[Tenk på hvordan 2014 endte.]
Lystig fyr.
Amjad Al Faras-saken, kjenner dere den?
[En brigade-kommandør i Khan Yunis.]
[Abu Mohammed mistenkte ham for kollaborering med Israel,]
[kjørte hjem til ham,]
[slepte ham ut av huset,]
[og skjøt ham i begge knærne.]
[Og det var bare begynnelsen.]
[Han torturerte Amjad i seks måneder, men han fortalte aldri noe.]
Til slutt drepte de ham.
[Han ble hengt i en gatestolpe så barna kunne se ham.]
[Vi klarer det, Abu Iyad. Det går nok.]
[Men hold deg klar, du og familien din.]
[Jeg har vært klar i årevis.]
Elad, våkn opp.
Elad, maten er her.
Du...
Opp!
Kom, Yaraa!
Kom!
De kommer!
Vi må løpe!
-Kom! -Jeg kan ikke!
Jeg skaffer hjelp.
De vil få deg ut.
[Hvilken vei gikk han? Jeg ringer etter backup!]
[Hør etter: Den jødiske gutten rømte. Ikke skyt uten klarsignal.]
[Fatkhiya, er du der?]
[Let der borte!]
[Sett i gang!]
-Ja? -Mor, det er meg!
-Herregud, Elad? Det er ham! -Elad? Kom!
Subhi!
Gabi?
-Hva er det? -Gutten.
-Hva med ham? -Han klarte å rømme.
[Hvordan kom han seg unna?]
[Dere lot en guttunge lure dere!]
[La alt ligge og finn ham! Og det kvikt!]
[Opp med farta!]
-Hvorfor er han alene? -Han knivstakk vakten og løp ut.
-Hun må ha vært for redd. -Han er tøff!
Vi finner henne. Fokuser nå. Har du GPS-en hans?
Skal vi se...
Ja, jeg har den.
Kjør rett fram.
Eli, Eli!
Veisperringer overalt. Vi kommer neppe fram til ham.
Ta til høyre.
Prøver å opprette kontakt via lokalt nett.
Koble ham opp.
-Hvor langt unna er de? -20 minutter.
Subhi, kutt strømmen i hele Gaza. Jeg vil ha det helt mørkelagt.
Han er tilkoblet.
Hallo?
-Hallo? -Elad, jeg heter Doron.
Vi kommer og henter deg. Vi er her, like i nærheten.
-Er dere virkelig her? -Ja.
-Hva f...? -Rolig, vi koblet ut strømmen.
Jeg guider deg til oss. Vi er der snart.
Om du værer fare,
går du i dekning og ringer meg derfra.
Ja, ok.
-Jeg forklarer veien. Avihai? -Gå 50 m mot en høy bygning.
-50 m mot en høy bygning. -Ta til høyre.
Ta til høyre. Gjentar du det?
Jeg går 50 m mot en høy bygning og tar til høyre.
-Etter 20 m, er det et smug. -Så etter 20 m...
-Gå til venstre. -Gå til venstre
og stopp ved Salah Al-Din-gaten.
Stopp ved Salah Al-Din-gaten.
Ring meg derfra. Du ser nummeret mitt på skjermen.
Fra nå av snakker vi bare arabisk.
Kan du ikke arabisk, bare si [ja] og [nei].
[-Ja.] -Flink gutt. Lykke til.
Vær forsiktig.
SALAH AL-DIN STREET
-Hei. -Gaten er sperret.
Vent. Gaten er sperret.
Elad, ser du en moské med grønt lys?
[Ja.]
Gå dit, og gjem deg i en krok. Jeg kommer til fots, ok?
Jeg har svart skjorte og lærjakke.
-Jeg sender melding om hvor vi møtes. [-Ja.]
Elad, du skal hjem i dag.
-Fuck. -Kaos, Doron.
Har vi røykgranater?
NÅR RØYKGRANATER UTLØSES, GÅ TIL MOSKEINNGANGEN
De gikk ut av bilen, vi har ikke mer kontakt.
[Du der!]
[Hallo der!]
[Du der!]
[Unge mann!]
Jeg hører skyting fra moskeen!
Elad er død. Vi mistet ham.
For helvete...!
[Hvem skjøt ham?]
[Hvem av dere udyr skjøt ham?]
[Dere er en gjeng idioter!]
[-Abu Mohammed.] [-Hva vil du?]
[Vi fant disse.]
[-Hva er det?] [-Røykgranater. Men ikke våre.]
[De er her.]
[Sionistene er her.]
Tekster: Martin Bjørlo