[ARABISK] [Bashar, vi er nødt til at tale.]
[Hør. Mit sidste løfte til din far var at få dig ud af Gaza.]
[Hvor er min far? Jeg vil se ham.]
[På et hospital? Har Abu Mohammed ham? Kan I køre mig hen til ham?]
[Jeg må respektere denne forpligtelse. Jeg må opfylde mit løfte.]
[Jeg har sørget alt. Her er et grønt ID og et pas.]
[Et pas? Tror du, at jeg vil efterlade ham her?]
[Hør her...]
[Jøderne er i Khan Yunis. De kunne også nå herhen.]
[Jeg tager pigen og passer på hende, og du tager afsted herfra.]
[Mine mænd vil vente på dig på den anden side af grænsen.]
[Jeg sætter virkelig pris på det,]
[men jeg tager ikke af sted. Det er slut med at flygte.]
[Udmærket.]
[-Eskortér ham til hospitalet.] [-Javel, hr.]
[Fri bane.]
[-Hvad vil I?!] [-Hvor er jøderne?!]
[Hvad vil I?!]
[Ti stille!]
[Hvad er status dernede?]
[De er ikke her. Området sikret.]
[Tag dem udenfor!]
[Slip min arm! Det gør ondt!]
[Slip mig! Det gør ondt! Rør mig ikke!]
[For sidste gang, Um Iyad, hvor er jøderne?]
[-I kælderen!] [-De er ikke i kælderen.]
[Der var de, på æresord.]
[Um Iyad, det er en alvorlig forbrydelse at huse zionister,]
[så spyt ud, eller I er dødsens.]
[Jeg ved det ikke! Jeg ved ikke, hvor de er!]
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[Hvor er Abu Iyad?]
[Hvor er han, og hvad har I gjort ved ham?]
[Forræderen fik som fortjent.]
Møgdyr.
[Hvad hedder du?]
De fik ham. Han er død. Det gør mig ondt.
Vi har kontrollen. Vi har en officer.
-Hvad med Um Iyad og børnene? -De har det godt.
-De tager med os i helikopteren. -Hvem er møgsvinet?
Aner det ikke, for han samarbejder ikke.
Jeg sender et billede af ham.
[Smil.]
[Sådan.]
Vi har et ID.
Issam Yunis, centraldistriktschef for den militære fløj.
[Officer Issam Yunis, dejligt at møde dig.]
Ham Yunis hører til Hanis inderste cirkel. Han kan føre dem til Hani.
Michal, vis mig satellitbillederne.
-Eli, få Yunis med i helikopteren. -Og så?
De finder jer nok snart, med alt det postyr I har lavet.
Pak sammen, og kom af sted. Helikopteren er på vej.
Modtaget.
Vi er færdige. Lad os pakke sammen.
Eli...
Vi gjorde vores bedste.
Vi har prøvet at fange ham i 10 år.
-Vi er nået så langt, er det ikke spild? -Stop, det er forbi.
Bashar får vist konvojeskorte.
Hvordan ved vi, at det er Bashar?
Vi er ikke sikre, men det er køretøjer fra Samahadanas klan.
Bevæbnede mænd ledet af en pansret jeep. Det er en vigtig person.
Jihads lig ankom til Shifa Hospital for få timer siden. Han er nok på vej derhen.
Mon Yaara er med ham?
Det tyder det ikke på.
Hvorfor skulle de flytte hende nu, midt i alt postyret?
Men det er muligt.
Alt er muligt.
Gabi, vi har fundet Bashar. Han er på vej til Hani på hospitalet.
Hvad taler du om?
Vi har sporet en konvoj fra Rafah med Bashar og muligvis også Yaara.
-Er du sikker? -Det ser sådan ud.
Hvis vi skal gøre noget, skal det være nu.
To minutter til afgang.
Bashar er på vej til Shifa hospital, og muligvis med Yaara.
Han er 20 minutter væk.
-Det er vanvid, Gabi. -Det er op til dig, Eli.
-Er du imod, så hen til helikopteren. -Hvad med Abu Iyads familie?
Før dem hen til afhentningsstedet.
Eli, det er derfor, vi er her. Vi er så tæt på.
For helvede da også...
Eli?
Aflys helikopteren.
Eli, du går ind og ud.
Ser det slemt ud, trækker I jer omgående.
-Ingen unødige risici, vel? -Forstået.
Okay, min ven, tal med os på vej derhen.
Hvordan kommer vi ind?
[-Godt gået, drenge.] [-Vær velsignet.]
[Nu kan I godt gå.]
[Bashar er i sikkerhed.]
[Mahmoud, bliv her. Jeg slutter mig til de andre nedenunder.]
[Din far er en helt, der døde som shahid.]
[Han opgav aldrig kampen.]
[Bashar, du er ikke et barn længere.]
[Du er en mand, en kriger, ligesom din far.]
[Husk altid, og glem aldrig,]
[at du er søn af Jihad Hamdan.]
[Fra i dag af vil du se, hvad vi er gjort af.]
["Al-Fatihah."]
[I Guds navn, den mest Nådige og Barmhjertige"...]
[Gud er evigt retfærdig.]
[Se. Se!]
[Virker det bekendt?]
[Hør godt efter, Issam.]
[Dronen er lige over dine forældres hus.]
[Det mindste fejltrin, og deres hus er væk, er det forstået?]
[Er du med?]
[Ja.]
Vær klar, vi er ved hospitalet.
[Åbn op.]
[Vent.]
[Fred være med dig.]
[Er Abu Mohammed her?]
[Oppe i lighuset. Han kommer om lidt.]
[Tak, Kamal. Vi venter på ham indenfor.]
[Hey, hvem er Kamal?]
[-Fred være med dig.] [-Fred være med dig.]
[Hvor er Abu Mohammed?]
[Han er ikke her. Hvem er I?]
[-Pigen er her ikke.] [-Hvad?]
[Tre, to, en...]
[-Hvor er pigen?!] [-Jeg ved det ikke!]
[Sig, hvor hun er!]
[-Sig det!] [-Jeg ved det ikke!]
Det er Bashar.
[Alt okay?]
[Ja.]
[Bashar! Bashar!]
Doron, vent!
Doron!
Dæk mig!
[Herovre!]
[Stop! Stop! Stop!]
[Hvor er pigen?]
[Hvor er pigen? Hvad?]
[Forkert adresse, kammerat.]
[Hun har aldrig været her.]
[Gå hjem, amatører.]
Doron, Avihai...
Eli, jeg kan ikke høre dig. Du falder ud.
Tilbage til varevognen, nu!
Pis.
Avihai.
Doron, Avihai...
Jeg går efter Bashar.
Negativ! Negativ! Vend tilbage til varevognen, nu!
-Har I Yaara? -Hun er her ikke. Tilbage til vognen...
Eli, du forsvinder.
Få ham herhen.
Doron!
Doron?
Doron!
[Bashar!]
[Smid dit våben. Smid dit våben.]
[Dræbte du min far?]
[Svar mig!]
[Det er mig, du gerne vil dræbe, ikke?]
[Så ret din pistol mod mig.]
[Bashar, slip ham!]
[Slip ham!]
Hvad er der?
-Jeg er ramt, Doron. -Lad mig se.
Lort!
-Eli, Eli, er du der? -For satan da...
Eli, Avihai er ramt. Jeg har brug for evakuering. Pis...
Kom, op med dig.
Er du okay?
Doron, vi er på vej ud. De haler ind på os!
Hvor er I?
Doron, hører du mig? Tilbage til varevognen, nu!
Eli, Avihai er ramt. Vi leder efter en udgang.
Vi bevæger os langsomt.
Doron, vi skal køre nu! Der er ikke tid!
Eli, vi når det ikke.
Red jer selv. Vi ses på mødestedet.
Vi skal af sted nu! Vi er omringet. De mejer os ned!
-Hvor er I? -Jeg ved det ikke. Vi er under jorden.
-Bare kør, vi kommer senere! -Doron!
-Eli, ind i bilen! -Doron!
-Ind i bilen! -For helvede!
Kør!
-Kør, kør! -For satan da også!
-Indkommende satellitopkald. -Eli, har I hende?
Hun var der ikke engang, men vi har Hani.
Okay, det er modtaget.
-Tag hen til opsamlingsstedet. -Vent, vi er kun Sagi og mig.
Doron og Avihai blev tilbage. De forsøgte at fange Bashar.
Avihai blev skudt, og vi ved ikke, hvor de er.
Modtaget. Fortsæt mod opsamlingsstedet. Vi finder dem.
Tal, underret alle enheder: Dronen må nedlægge enhver, der nærmer sig dem.
Jeg får os ud herfra.
[Stop.]
[Hvem er I?]
Vis mig dit sår, min ven.
Flyt hånden.
Pis!
Pres, pres, pres!
[-Til stranden!] [-Det kan jeg ikke.]
[-Kør til stranden!] [-Gaza er spærret af.]
[-Der er vejspærringer overalt.] [-Så kør til Erez-overgangen!]
[-Tro mig, jeg er journalist. Umuligt.] [-Du skal ikke lyve for mig!]
[Hamas er overalt i byen. I kan tage min bil.]
[-Hvor bor du?] [-Hvad?]
[-Hvor bor du?] [-Jeg bor her i Sabra.]
[Kør os hjem til dig.]
[-Kør hjem, kom nu!] [-Okay, okay.]
[Giv mig din telefon. Giv mig din telefon.]
Indgående opkald fra Gaza, lokalt nummer.
Stil det igennem.
-Gabi? -Doron?
Signal sporet.
-Doron, hvor kører du? -Gaza er spærret af.
Vi improviserer. Vi kører med en lokal og tager med ham hjem.
Avihai er hårdt såret.
Doron, sluk telefonen. Hamas kan spore dig.
[-Tag min bil og lad mig være.] [-Stille!]
Jeg sender koordinater, Gabi. Få os evakueret indefra.
Signal tabt.
Du klarer den, brormand. Se på mig.
Okay? Vi skal hjem til ham nu.
Vi tager os af dig der, okay? Vi kommer hjem i dag.
-Hvor er vi på vej hen? -Hjem.
-Hjem, okay? -Ja.
-Du giver ikke op. -Nej...
Vi skal hjem.
[-Skynd dig!] [-Skyd ikke, skyd ikke.]
[Undskyld, Um Iyad.]
Gabi, vi er ved opsamlingsstedet. Abu Iyads familie ligeså. Hvor er de?
Vi får jer ud først. Helikopteren er på vej.
-Hvor er Doron og Avihai? -De sidder fast derinde.
Vi forsøger at evakuere dem.
Hør her, Gabi. Jeg tager ikke afsted uden Doron og Avihai!
Giv mig deres koordinater. Vi evakuerer dem.
Detter ikke op til dig! Du har Hani Al Jabari! Hamas er efter dig!
-Bliv, hvor I er! -Forpulede røvhuller!
Møgdyr...
De er kommet fra Israel for at redde dig.
Men de klarer det ikke.
Jeg skød én af dem.
De finder dig ikke.
Yaara, jeg sagde,
at du ville komme hjem. Det det lover jeg,
men ikke sådan her.
Men som min far ønskede, at du skulle hjem.
Hvad skulle alt dette ellers til for?
[Yaara, frygt mig ikke.]
[Yaara...]
[Okay?]
Vær sød at holde op.
[-Tænd lyset.] [-Okay.]
[Tænd lyset.]
Sæt dig ned, brormand.
[-Hent noget vand.] [-Vandet er ikke rent.]
[-Kun om morgenen.] [-Så kog noget vand! Gør det!]
Hvordan står det til, brormand?
Du klarer den.
[Hvad fanden var det?]
[Rolig, der er strømafbrydelse i hele Gaza.]
[Hent en lommelygte. Hent en lommelygte.]
[Kom her.]
Slap af. Det er okay.
[Hvad hedder du?]
[-Hvad hedder du?] [-Raed.]
[Hør, Raed, jeg vil tage mig af min ven.]
[Hvis du gør noget uventet, er du død. Forstået?]
[-Ja. Tag det roligt.] [-Sæt dig herover. Sæt dig.]
Væk med armene. Pres, pres, pres.
[-Hvad er det?] [-En førstehjælpstaske.]
[Åbn den.]
[Sæt dig derover.]
-Flyt armene. -Langsomt, langsomt!
Lad mig se.
Lort, lort, lort!
Pres!
Lort!
Pres. Forbandet lort...
Opkald fra Gaza.
Doron?
Gabi, du har vores placering. Send en helikopter med det samme.
Doron, en helikopter vil ikke overleve en tur igennem kvarteret.
Vi evakuerer fra jorden. En læge ringer til dig...
Der er ikke tid, Gabi. Han mister meget blod!
Et opkald fra en læge hjælper ikke!
Vi er på vej, Doron, bare hold ham i live.
Bliv på linjen. Jeg stiller en læge igennem.
[-Alt i orden?] [-Ja.]
[-Mange tak.] [-Kør forsigtigt, byen er mørklagt.]
-Velkommen. -Mange tak.
-Hvor er vi? -Hjemme hos én, rolig.
-Brormand... -Hvad?
Min pistol.
Tag den. Tag den.
Du skal nok klare den, okay?
Vent lidt.
Hallo?
Steve og Nurit krydsede Erez-overgangen. De er på vej.
Kun dem?
De har medicinsk udstyr. De evakuerer jer.
Hvis jeg sender enhed 269 ind, vil det koste utallige menneskeliv.
Hvor længe?
Om en time, måske mere. Det afhænger af vejspærringerne.
Okay, hold mig underrettet.
[Ikke for noget...]
[men vi burde have kørt på hospitalet. Så ville han blive behandlet.]
[Jeg er jo journalist.]
[Folk her siger hele tiden, at det er bedre at dø som shahid,]
[men det synes jeg, er noget sludder.]
[Hvis du spørger mig,]
[er det bedre at leve.]
[Tag ham på hospitalet.]
[Hvorhen?]
[Vi sidder fast. Vi skal til Shifa Hospital med det samme.]
[Folk venter på medicin, men vejene er spærret.]
[-Kan du ikke lade os komme igennem?] [-Kom ud, nu.]
-Vær sød, det er til børnene! [-Ud med jer.]
[Hen ved siden af ham. ID, tak.]
[Bliv stående her.]
-Hvad så, Doron? -Gabi, du sagde en time.
Jeg sagde, at det afhænger af vejspærringerne.
Vi har ingen kontakt i øjeblikket, men stol på, at de klarer det.
-Hvordan går det med Avihai? -Ikke godt.
Gabi, politiet er overalt. Få os ud herfra.
Vi får jer ud. Det lover jeg, Doron.
Hvordan står det til, min ven?
Jeg fryser.
[Hent flere tæpper.]
Det er okay, min ven.
[Værsgo.]
[-Jeg kender en lokal læge...] [-Du ringer ikke til nogen.]
[-Hvis du vil redde hans liv...] [-Åbn døren, det er politiet.]
[Nej. Nej.]
[Hvem er det?]
[Politiet. Luk op.]
[Vi leder efter to bevæbnede mænd.]
[Luk op, så vi kan afsøge stedet.]
[-Hvad sker der?] [-Træd til side.]
[Min hustru er meget syg, jeg beder jer...]
[Udmærket. Tak.]
[Han har hårdt brug for en læge.]
[-Hallo?] [-Hallo, dr. Tareq?]
[Undskyld, at jeg ringer så sent.]
Få ham ud.
[Nu får du en telefon. Bed dine mænd om]
[at droppe eftersøgningerne og åbne vejene, forstået?]
[Hvordan? Jeg er så godt som død, ikke?]
[Er jeg ikke?]
[Gør, som jeg siger, eller jeg brænder dig levende!]
[Du spilder din tid.]
[De vil fortsætte hele ugen.]
Hvad er klokken?
Vi har ikke tid.
[Stå her. Rør jer ikke.]
-Undskyld, har De børn? [-Jeg bad dig om at stå der!]
Ha... har De børn?
For lige nu har jeg otte børn på Shifas kræftafdeling,
der venter på deres medicin,
så jeg venter ikke her et minut længere.
Jeg kører til Shifa nu!
[Luk dem ind.]
Tak skal De have. Mange tak, hr. Tak skal De have.
[Tak.]
Godt gået, Nurit.
Der kommer en læge og lapper dig sammen lige om lidt.
Bliver jeg sygemeldt?
Højst et par dage, og så er det tilbage igen.
Tys...
Det har ligget på lur, Doron.
Lige siden hændelsen har jeg mærket det.
Nu vrøvler du, brormand.
Bare rolig.
Vi får dig hjem til Hagit og børnene.
[Slap af, det er lægen.]
[-Ja?] [-Det er lægen.]
[Kom ind, doktor.]
[Lås døren, Raed.]
[Stil tasken på gulvet.]
[Vend dig om.]
[Beklager, doktor.]
[Han er blevet skudt i maven.]
[-Må jeg tage min jakke af?] [-Værsgo.]
[Han skal på hospitalet.]
[Hans sår er inficeret, og han er ved at gå i chok.]
[-Det kan vi ikke.] [-Han skal opereres.]
[-Såret er voldsomt inficeret.] [-Glem en operation.]
[Men han skal have intravenøs behandling omgående.]
[Jeg trygler dig, red ham.]
-Doron? -Gabi, jeg tager ham på hospitalet.
Han dør for næsen af mig.
Du når ikke hospitalet. Forstår du det ikke?!
De dræber jer, så snart I når første vejspærring!
Doron, vent nu. Steve og Nurit er på vej!
Vi er mere værd for dem i live.
Få os ud ved næste fangeudveksling.
Doron, du må ikke forlade huset! De er der snart. Kom nu, Doron!
Det skal nok gå, Hila.
[Tak, tak for alt. Undskyld.]
[-Pas på dig selv.] [-Tak skal du have.]
[-Stå stille. Stop!] [-Stop!]
[Jeg har en såret mand her! Jeg skal på hospitalet med det samme!]
[-Stå stille!] [-Stop!]
[Skyd ikke! Jeg har en såret mand her! Skyd ikke!]
[Jeg er ubevæbnet! Jeg er ubevæbnet!]
Kom, min ven.
[Det er jøderne! Det er jøderne!]
[Skyd ikke! Vi har brug for et hospital!]
[Skyd ikke! Skyd ikke!]
[Et hospital. Skyd ikke.]
Hvor er Avihai?
Åh, pis... rolig nu.
Avihai, se, hvem der er her.
Nurit og Steve. Du kommer hjem i dag.
Vi er fem minutter fra opsamlingsstedet. Få helikopteren dertil.
Vi skal have en nødevakuation.
-Doron... -Hvad er det, brormand?
Tak, min ven.
Avihai...
Avihai, tal til mig.
Tal til mig. Tal til mig, brormand.
Nej, nej, nej! Avihai, tal til mig!
Tal til mig, Avihai!
Steve...
Tekster af: Phoebus A. D. Moreleón