[ARABISK] [Bashar, vi må prate litt.]
[Mitt siste løfte til faren din var å få deg ut av Gaza.]
[Hvor er far? Jeg vil se ham.]
[På sykehuset? Hos Abu Mohammed? Kan noen kjøre meg dit?]
[Jeg må holde ord og gjøre det jeg lovet faren din.]
[Jeg har ordnet alt. Her er grønt ID-kort og et pass.]
[Et pass? Skal jeg forlate ham her?]
[Hør her...]
[Jødene er i Khan Yunis. De kan komme hit også.]
[Jeg tar meg av jenta, så kan du dra.]
[Mine menn vil vente på deg på den andre siden av grensen.]
[Takk skal du ha.]
[Men jeg drar ikke. Jeg vil ikke lenger rømme.]
[Vel, vel.]
[-Følg ham til sykehuset.] [-Ja vel.]
[Klar bane.]
[-Hva vil dere? [-Hvor er jødene?]
[Hva vil dere?]
[Ikke et ord!]
[Hva er status der nede?]
[De er ikke her. Klarert.]
[Før dem ut.]
[Slipp armen min! Det gjør vondt!]
[Slipp meg! Det gjør vondt! Ikke rør meg!]
[For siste gang, Um Iyad, hvor gjemte du jødene?]
[-I kjelleren!] [-Der er det ingen.]
[De var der, jeg sverger!]
[Um Iyad, å skjule sionister er et alvorlig lovbrudd.]
[Om du ikke svarer, dreper vi dere.]
[Jeg vet ikke hvor de er!]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
[Hvor er Abu Iyad?]
[Hvor er han? Hva har dere gjort med ham?]
[Den hunden fikk som fortjent.]
Fordømte jævel.
[Hva heter du?]
De likviderte ham. Beklager.
Vi har kontroll. Og har anholdt en offiser.
-Og med Um Iyad og barna? -Bare bra.
-De blir med i helikopetret. -Hvem er svinet?
Vet ikke. Han nekter å samarbeide.
Jeg sender et bilde av ham.
[Smil.]
[Sånn.]
Vi har et treff.
Issam Yunis, militærfløyens distriktsleder.
Offiser Issam Yunis, hyggelig å treffe deg.
Han er i Hanis innerste sirkler. Han kan føre dem til Hani.
Michal, gi meg satellittbilder.
-Eli, ta Yunis med deg i helikopteret. -Og så?
De er snart etter dere, med alt oppstyret dere forårsaket.
Avslutt, og trekk dere ut. Helikopteret er underveis.
Mottatt.
Da avslutter vi det hele.
Eli...
Vi gjorde vårt beste.
Vi har prøvd å ta ham i ti år.
-Skal vi gi oss når vi er så nært? -Nok, nå. Det er over.
En konvoi eskorterer visst Bashar.
Hvordan vet vi det er ham?
Vi er ikke sikre, men bilene tilhører Samahadama-klanen.
Bevæpnede menn i en panserbil. Iallfall noen viktige personer.
Liket av Jihad ankom Shifa sykehus for få timer siden. Han skal nok dit.
Mulig at Yaraa er i følge med ham?
Ikke noe som tyder på det.
Ser ingen grunn til å flytte henne. Særlig ikke nå.
Men ikke umulig?
Alt er mulig.
Gabi, Bashar er på vei til Hani på sykehuset.
Hva for noe?
Vi har sett en konvoi forlate Rafah med Bashar, og muligens Yaraa.
-Er du sikker? -Ser sånn ut.
Skal vi gjøre noe, må det bli nå.
To minutter til avgang.
Hør: Bashar er på vei til Shifa sykehus, kanskje med Yaraa.
Han er 20 minutter unna.
-Det er galskap, Gabi. -Du avgjør det.
-Dra til helikopteret om du er uenig. -Hva med Abu Iyads familie?
Vis dem veien til møtepunktet.
Eli, det er dette vi kom for.
Faen ta...
Eli?
Avlys helikopteret.
Eli, det er rett inn og ut igjen.
Ser det dårlig ut, så trekk dere ut.
-Ikke ta unødige sjanser. -Skjønner.
Ok, kompis. Snakk med oss underveis.
Hvordan ta oss inn?
[-Bra jobbet, karer.] [-Velsigne deg.]
[Nå kan dere gå.]
[Bashar er trygg.]
[Mahmoud, bli her. Jeg går ned til de andre.]
[Din far er en helt, han døde en shahid.]
[Han ga aldri opp kampen.]
[Bashar, du er ikke et barn lenger.]
[Du er en mann. Og vil kjempe, slik som faren din.]
[Og glem aldri]
[du er sønn av Jihad Hamdan.]
[Fra og med i dag vil du se hva vi er god for.]
["Al-Fatihah."]
["I Gud den barmhjertige..."]
[Gud er rettferdig...]
[Se. Se!]
[Ser det kjent ut?]
[Hør godt etter, Issam.]
[Dronen er rett over dine foreldres hus.]
[Ett lite feiltrinn, og huset deres er borte, forstått?]
[Forstått?]
[Forstått.]
Vær klar, vi ankommer sykehuset.
[Lukk opp.]
[Vent.]
[Salam aleikum.]
[Er Abu Mohammed her?]
[Oppe, i likhuset. Han kommer snart.]
[Takk, Kamal. Vi venter inne.]
[Hvem er Kamal?]
[-Fred være med dere.] [-Og med dere være fred.]
[Hvor er Abu Mohammed?]
[Ikke her. Hvem er dere?]
[-Jenta er ikke her.] [-Hva?]
[Tre, to, en...]
[-Hvor er jenta?] [-Jeg vet ikke!]
[-Si hvor hun er!] [-Jeg vet ikke, sa jeg!]
Det er Bashar.
[Alt i orden?]
[Ja.]
[Bashar!]
Doron, vent!
Doron!
Dekk meg!
[Her borte!]
[Stopp! Stopp!]
[Hvor er jenta?]
[Hvor er hun?]
[Feil adresse, min venn.]
[Jenta har aldri vært her.]
[Dra hjem, kløner.]
Doron, Avihai...
Eli, jeg kan ikke høre deg.
Tilbake til bilen, fort!
Fuck.
Avihai...
Doron, Avihai...
Jeg går etter Bashar.
Nei, det gjør du ikke! Tilbake til bilen!
-Har dere Yaraa? -Nei. Tilbake til bilen...
Eli, jeg hører deg ikke.
Før ham hitover.
Doron!
Doron?
Doron!
[Bashar!]
[Kast våpenet. Kast det!]
[Drepte du far?]
[Svar meg!]
[Det er meg du vil drepe, ikke sant?]
[Da må du sikte på meg.]
[Bashar, slipp ham!]
[Slipp ham!]
Hva er det?
-Jeg er såret, Doron. -Få se.
Fuck!
-Eli, Eli, hører du meg? -Fordømte jævel...
Avihai er truffet, vi må evakueres.
Kom igjen, reis deg.
Går det?
Doron, vi trekker oss ut. De kommer!
Hvor er dere?
Doron, kan du høre meg? Tilbake til bilen, nå!
Avihai er såret, vi prøver å finne veien ut.
Det går sakte.
Doron, vi må dra nå. Ingen tid å gå på.
Eli, vi rekker det ikke.
Kom dere ut. Vi ses ved møtestedet.
Vi må dra, vi er omringet! De dreper oss!
-Hvor er dere? -Vet ikke, i kjelleren et sted.
-Dra dere, vi klarer det! -Doron!
-Eli, sett deg inn! -Doron.
-Sett deg inn! -Faen!
Kjør!
-Kjør, kjør! -Faen i helvete!
-Satellittanrop. -Eli, har dere henne?
Hun var der ikke. Men vi har Hani!
Ok, mottatt.
-Dra til møtestedet. -Det er bare meg og Sagi.
Doron og Avihai ble igjen. De forsøkte å ta Bashar.
Avihai ble truffet, og vi vet ikke hvor de er.
Jeg forstår. Fortsett til møtestedet. Vi lokaliserer dem.
Meld fra til alle enheter: Dronen kan skyte enhver som kommer nær dem.
Jeg skal få oss ut.
[Stopp.]
[Hvem er du?]
Vis meg såret ditt, få se.
Ta vekk hånden.
Fuck!
Hold hardt!
[-Til stranda!] [-Går ikke.]
[-Kjør dit!] [-Gaza er stengt.]
[-Det er veisperringer overalt.] [-Så kjør til Erez grenseovergang.]
[-Jeg er journalist. Det går ikke.] [-Du lyver. Du lyver!]
[Hamas er overalt. Dere kan ta bilen min.]
[-Hvor bor du?] [-Hva?]
[-Hvor bor du?] [-Her, i Sabra.]
[Kjør oss dit.]
[-Kjør oss dit!] [-Ja vel, ja vel.]
[Gi meg telefonen din.]
Inngående anrop fra Gaza, lokalt nummer.
Sett den over.
-Gabi? -Doron?
Signal sporet.
-Doron, hvor kjører dere? -Gaza er avstengt.
Vi må improvisere. Vi kjører med en lokal fyr, hjem til ham.
Avihai er alvorlig såret.
Doron, slå av telefonen. Hamas kan spore deg.
[-Ta bilen min og la meg være.] [-Stille!]
Jeg sender koordinater, Gabi. Få oss evakuert innenfra.
Signal borte.
Du klarer dette. Se på meg.
Ok? Nå drar vi hjem til ham.
Vi tar oss av deg, ok? Vi skal hjem i dag.
-Hvor er det vi skal? -Hjem.
-Hjem, ok? -Ja.
Vær hos meg nå. Vi skal hjem.
[-Fortere!] [-Ikke skyt, ikke skyt.]
[Beklager, Um Iyad.]
Gabi, vi er ved møtestedet med Abu Iyads familie. Hvor er de?
Først får vi dere ut. Helikopteret er på vei.
-Hvor er Doron og Avihai? -De er blokkert.
Vi prøver å evakuere dem.
Hør her, Gabi. Jeg drar ikke uten Doron og Avihai!
Gi meg koordinatene. Vi evakuerer dem.
Det avgjør ikke du! Du har Hani Al Jabari! Hamas er etter dere!
-Bli hvor dere er! -Forbanna jævler!
Faen...
De kom for å redde deg, fra Israel.
Men de vil ikke klare det.
Jeg skjøt en av dem.
De finner deg ikke.
Yaraa, jeg har sagt
at du vil dra hjem. Det lover jeg.
Men ikke slik.
Du skal dra hjem slik faren min ville det.
Hva var ellers alt dette godt for?
[Yaraa, ikke vær redd for meg.]
[Yaraa...]
[Ok?]
Ikke gjør det.
[-Slå på lyset.] [-Ok.]
[På med lyset.]
Sitt ned, kompis.
[-Gi meg vann.] [-Vi har ikke rent vann.]
[-Bare tidlig på dagen.] [-Så kok litt. Kvikt!]
Hvordan klarer du deg?
Det går bra.
[Faen! Hva var det?]
[Strømmen er gått i hele Gaza. Ta det rolig.]
[Hent en lommelykt. En lommelykt!]
[Kom hit.]
Ro deg ned, alt er bra.
[Hva heter du?]
[-Hva heter du?] [-Raed.]
[Hør. Jeg må stelle såret hans.]
[Gjør du noe jeg ikke ba om, skyter jeg. Forstått?]
[-Ja. Ro deg ned.] [-Sitt her borte.]
Løft armen din. Hold her.
[-Hva er det?] [-Førstehjelpssaker.]
[Åpne den.]
[Sitt der borte.]
-Løft armen unna. -Ikke så fort!
La meg få se.
Fuck, fuck..!
Press!
Fuck!
Anrop fra Gaza.
Doron?
Gabi, du har koordinatene. Send et helikopter hit.
Et helikopter vil ikke kunne lande trygt der eller ta av igjen.
Vi ordner evakuering på bakken. En lege ringer...
Går ikke. Han mister masse blod!
At en lege ringer, hjelper ikke!
Vi er på vei, Doron. Hold ham i live!
Hold linjen, så får du doktoren!
[-Alt i orden?] [-Ja.]
[-Tusen takk.] [-Kjør forsiktig, det er blackout.]
-Velkommen. -Merci beaucoup.
-Hvor er vi? -I et privat hjem, ikke vær redd.
-Kompis... -Ja?
Pistolen min.
Her, her er den.
Du vil klare deg, ok?
Vent.
Hallo?
Steve og Nurit passerte nettopp Erez grenseovergang.
Bare de to?
De har medisinsk utstyr og vil evakuere dere.
Om jeg sendte enhet 269, ville det gi mange drepte.
Hvor lenge?
En time kanskje, litt avhengig av sperringene.
Ok. Hold meg oppdatert.
[Om jeg kan...]
[Vi bør dra til sykehuset. Der kan de iallfall stelle såret.]
[Jeg er journalist.]
[Folk sier det er bedre å dø som en shahid,]
[men det er sprøyt.]
[Spør du meg,]
[er det bedre å leve.]
[Ta ham med til sykehuset.]
[Hvor skal dere?]
[Vi står fast. Vi må fram til Shifa-sykehuset.]
[Folk venter på medisin, men veiene er stengt.]
[-Kan du slippe oss forbi?] [-Ut av bilen.]
-Tenk på barna! [-Ut med dere.]
[Stå ved siden av ham. Få se ID.]
[Stå her, ikke rør dere.]
-Hva skjer, Doron? -Gabi, du sa en time.
Avhengig av veisperringene, ja.
Vi har ikke kontakt akkurat nå, men de klarer det.
-Hvordan er det med Avihai? -Ikke så bra.
Det kryr av politi overalt. Få oss ut herfra.
Vi når fram til dere. Det lover jeg, Doron.
Hvordan klarer du deg?
Jeg fryser.
[Har du ulltepper?]
Det går bra, kompis.
[Her.]
[-Jeg kjenner en lege...] [-Ikke ring noen.]
[-Om du vil redde ham...] [-Lukk opp, politiet!]
[Nei, nei...]
[Hvem er det?]
[Politiet. Lukk opp!]
[Vi ser etter to bevæpnede menn.]
[Slipp oss inn så vi kan sjekke.]
[-Hva foregår?] [-Gå ut av vei.]
[Kona er veldig syk, så...]
[Det er greit. Takk.]
[Han må til lege med en gang.]
[-Hallo?] [-Hallo, dr Tareq?]
[Beklager jeg ringer så sent.]
Få ham ut.
[Jeg gir deg nå en telefon. Be dine menn]
[stanse søket og heve sperringene. Ok?]
[Folk tror jo jeg er død?]
[Eller?]
[Gjør som jeg sier, ellers brenner jeg deg levende!]
[Du kaster bort tiden.]
[De vil ikke lystre. Dette varer.]
Hva er klokka?
Vi har ikke tid å vente.
[Stå der. Ikke rør dere!]
-Pardon, vous avez des enfants? [-Stå der, sa jeg!]
Har du barn?
Nå ligger åtte barn på Shifa onkologiske avdeling
og venter på medisin.
Så jeg kan ikke vente her lenger!
Jeg drar til Shifa nå!
[Slipp dem forbi.]
Merci. Tusen takk. Merci beaucoup, monsieur!
[Takk.]
Den taklet du bra.
En doktor kommer for å lappe deg sammen.
Blir jeg sykmeldt?
Et par dager maks. Så er det rett på jobb igjen.
Så, så...
Det måtte komme, Doron.
Helt siden den episoden, har jeg følt det.
Det er tøys, kompis.
Ikke vær redd.
Vi skal få deg hjem, til Hagit og ungene.
[Rolig, det er doktoren.]
[-Ja?] [-Det er legen.]
[Kom inn, doktor.]
[Lås døren, Raed.]
[Sett vesken på gulvet.]
[Snu deg rundt.]
[Beklager, doktor.]
[Han er skutt i magen.]
[-Kan jeg ta av meg jakken?] [-Ja.]
[Han må til sykehus.]
[Såret er betent, og han går snart i sjokk.]
[-Vi kan ikke dra dit.] [-Han må opereres.]
[-Såret er betent.] [-Glem operasjon.]
[Men han må ha intravenøs og øyeblikkelig behandling.]
[Vær så snill, redd ham.]
-Doron? -Gabi, vi kjører til sykehuset.
Han dør for øynene på meg.
Dere vil ikke komme fram, forstår du ikke?
De dreper dere ved første veisperring!
Doron, vent der. Steve og Nurit er underveis!
Vi er verdt mer levende.
Hent oss ut i neste fangebytte.
Doron, ikke forlat huset, hører du! De er der snart!
Det går bra, Hila.
[Takk for all hjelp. Jeg beklager alt dette.]
[-Ta vare på deg selv.] [-Takk.]
[-Ikke rør deg. Stopp! [-Bli stående!]
[Jeg har en såret mann her, som må på sykehus!]
[Ikke rør deg!]
[Ikke skyt! Jeg har med en såret! Ikke skyt!]
[Jeg er ubevæpnet!]
Kom igjen.
[Det er jødene!]
[Ikke skyt! Vi må til sykehus!]
[Ikke skyt!]
[Til sykehus. Ikke skyt.]
Hvor er Avihai?
Fuck... rolig nå.
Avihai, se hvem som er her.
Nurit og Steve. I dag skal du hjem.
Vi er fire minutter fra møtestedet. Send helikopteret dit.
Vi må evakueres.
-Doron... -Hva er det?
Takk, kompis.
Avihai...
Avihai, snakk til meg.
Kompis, snakk til meg. Vær så snill, snakk til meg.
Nei, nei, nei! Avihai, våkn opp!
Snakk til meg... Avihai!
Steve...
Tekster: Martin Bjørlo