[ARABISK] [Det holder.]
[Jeg vet ikke hvor hun er, sa jeg!]
[For siste gang, hvor er jenta?]
[Jeg sverger, jeg har henne ikke. De flyttet henne.]
[Gjør hva dere vil.]
[Glem det. Han vil dø som shahid. La ham få viljen sin.]
[Greit, kompis. Kom igjen.]
[Stans!]
[Jeg vet ikke hvor hun er!]
Doron! Yunis sin mobil mottar stadig nye meldinger.
["Skriv til meg, ingen svarer. Jeg er så bekymret."]
[Det holder, det holder.]
[Hvem er bekymret for deg?]
[Hallo, Yunis? Hallo? Hvor er faren min? Er det bra med ham?]
[Yunis, hvorfor svarer du ikke?]
[Yunis, hva har skjedd? Hvor er far?]
[Yunis, svar meg. Jeg er så bekymret!]
[-Hallo?] [-Abu Kassam her.]
[Faren din har det bra, ikke vær bekymret. Ring ham senere.]
[La min datter være.]
[La min datter være!]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Det er umulig. De fem barna hans ble alle drept i 2014.
Jeg kan gi deg navnene.
-En av dem het Dunya. -Hans eldste datter.
Hun er i live. Han gjemte henne.
Vi vet hvor hun bor. Vi så Yusuf hente henne.
Glem det nå, Eli. Dere skal hjem, og det er det.
Skriv at et team fra Gaza ble evakuert. Det gir oss tid.
Tid? Til hva da? Hva snakker du om?
Han vil samarbeide, Gabi. Vi kan redde Yaraa.
Eli, hør nøye etter.
Jeg sørger like mye som deg, og jeg sverger
at vi skal ta oss tid til å gjøre gjengjeld mot de svina,
men nå skal dere hjem!
Du ga ditt løfte. Ingen påfunn, Eli!
Eli, dette avgjør ikke du. Hani Al Jabari
er vår mest verdifulle fange. Du aner ikke hva dette betyr.
Jo takk, det vet jeg. Vi snakkes senere!
Hjelp dem ombord!
Fort, fort!
Hopp om bord!
Dra, dere. Vi er ikke helt ferdige her.
Sky Commander her. Har jeg løyve til å la teamet bli igjen?
Sky Commander,
evakuér kun familien. Teamet blir igjen. Er det mottatt?
-Teamet drar inn til byen igjen. -Ok.
Følg dem, og meld fra når kommunikasjon gjenopptas.
De er ditt ansvar, Hila. Våk over dem.
Vis meg data fra siste 24 timer.
GABI
Gabi, hva er det?
Kan vi treffes?
Gabi, hva er i veien?
Doron har det bra.
Bli med meg til Hagit.
Hagit?
[Hallo, Bashar. Hei.]
Kom.
[Bare gå inn.]
Sett deg.
Mer bra her.
Mer komfortabelt, og trygt.
Bra. Sett deg.
Kom de for å redde meg?
Jeg vet ikke, jeg...
Jeg burde ikke si noe... Jeg var sint. Sorry.
Og hva nå...? Dro de hjem til Israel?
Jeg tror det.
Ikke gråt, Yaraa. Vær så snill. Slutt opp, slutt opp...
-Sett deg. -Bashar, vær så snill!
Jeg klarer det ikke lenger!
Jeg vil hjem!
Bashar!
Vær så snill!
[Hvor er han? Er alt bra?]
[Jødene stormet sykehuset. Faren din er såret.]
[-Han ba deg komme.] [-Ja, så klart.]
[Kan Jibril bli med? Han vil også se ham.]
[Best han ikke kommer. Det er mange drepte.]
[-Hva het du igjen?] [-Dunya, vi har ikke tid.]
[-Han ba oss hente deg raskt.] [-Hvorfor sendte han ikke sitt team?]
[Mamma?]
[Ikke vær redd, skatten min. Gå tilbake til rommet ditt.]
Hysj...
Legg vekk våpnene. Jeg blir med.
Jeg lar ham bli hos barnepiken.
[Shada, jeg er snart tilbake.]
Alt i orden?
Vil du ha en update?
De hentet Hanis datter og er på vei til Rafah.
De tror de vet hvor Yaraa er.
-Hvor da? -I Abu Samahadanas villakompleks.
-Hvordan kommer de seg inn der? -Vet ikke.
Eli sier så lenge de har Hanis datter, vil han samarbeide.
Vi samler alle data vi har om stedet.
Jeg sverger,
om jeg noensinne får en ny partner,
vil det bli en kvinne.
Hvor er de andre? Var ikke de med ham?
-Hvor er de? -Fortsatt i feltet.
-Operasjonen er ikke over. -De er der ennå?
Og så begravelsen...
Med de militære lederne, blomstene, de falske lovtalene...
Han hatet alt sånt.
Det skal vi ikke ha. Vi holder en liten, privat seremoni.
Bare familien.
Det hadde han likt.
Så blir det samling for enheten, en militær greie.
De setter opp en minneplakett... Jeg må gå dit på frigjøringsdagen,
med ungene...
-Hvor er de? -Alt i orden.
-Hva, men... -Foreldrene dine henter dem.
De er på vei hit. De blir tatt hånd om.
-Har foreldrene hans fått beskjed? -Ja.
-Hvorfor lot jeg ham dra? -Kjære deg...
Jeg kunne sagt: "Du får ikke dra."
Så hadde han blitt. Jeg ville sett lei meg ut, så hadde han blitt hjemme.
Da han ulykkeligvis drepte den soldaten...
Jeg var glad.
Ikke glad, men lettet.
Endelig ville han bli sparket fra teamet,
og bli hjemme hos meg og ungene.
Å, nei...
Elskede...
[Hva skjer nå, pappa?]
[Ikke vær redd, jenta mi.]
[Ingen skal få skade deg så lenge jeg lever.]
[Jeg samarbeider med dem. Hysj...]
[Jeg hjelper dem, så de finner jenta og kan dra.]
[Nei, pappa. Du må ikke hjelpe dem.]
[Jeg gir blaffen i om de gjør meg noe. De kan gjøre hva de vil!]
[Ting er som de er.]
[Vi venter tålmodig, og setter vår lit til Gud. Det er min avgjørelse.]
[Vær så snill, pappa...]
[-Forstår du?] [-Hørte du hva jeg sa?]
[-Du betyr alt for meg.] [-Nok nå.]
[-Nei, nei!] [-Nok!]
[-Pappa!] [-Nei!]
[Nei, pappa! Vær så snill!]
[Pappa!]
[Nei, pappa.]
Kan vi gi dem tilgang?
-Hila, vi har et satellittanrop. -Koble det opp.
-Ja? -Sender du oss
-luftbilder av villaen? -Hør, Doron. Den er sikret
med strukturer både over og under bakken,
vaktposter overalt, kameraer, våpen og ammunisjon.
Han er overhode for en klan.
-Det vet vi, Hila. -Og dessuten,
om de vet du har Hani Al Jabari, slipper du ikke innfor døra.
-Greit. Send alt du har, ok? -Vent litt. Michal?
Et øyeblikk.
Hør, Doron.
Jeg er lei for det.
Vi snakker om det når jeg er tilbake, ok? Ha det.
Du savnet det, hva?
-Skal vi i krig? -Vi hadde dårlig tid,
-så vi grep alt vi hadde. -Bra. Ser ut som vi trenger det.
-Hva er det? -Ingenting.
Nei, jeg mente Steve. Er det noe?
-Glem det. -Står det om det som hendte?
Ikke begynn nå.
-Kutt ut, nå. -Svar meg!
-Slutt! -Jeg har mye å si deg!
-Klapp igjen, Steve. Ikke nå! -Jeg har mye å si deg!
-Så si det! -Ikke nå! Hva går av dere?
Hva er det med dere? Kutt ut.
Så, sett i gang nå. Vi har en jobb å gjøre.
Merkelig. En konvoi kjører nordover langs Tayibe-Rafah-ruten,
-mot grensen til Egypt. -Fuck!
Ser ut som et vakttårn. Hun blir neppe holdt der.
-Hun er sikkert i de øvre etasjer. -Som gjør det ekstra vanskelig.
De må føre henne ut.
Vi trenger en fluktrute til.
Her er et bra område. En åpen mark.
Greit. Sjekk det når dere spaner.
Hva skjer?
De frakter henne kanskje til Sinai.
-Fordømte svin. -Når?
Vet ikke, men de gjør seg klar på egyptisk side,
så heller enn å vente, bør dere speede opp litt.
Okay, forstår.
Villaen er avansert utstyrt,
men Samahadana vet ikke hva de har i vente.
Sagi, du og jeg går inn først.
Straks de har henne, vil et luftangrep ryste Gaza.
Ok. Vi fører dem gjennom Abasan al-Zaira,
-om de kommer seg ut. -Det gjør de.
Om vi så må ødelegge hus, moskeer, skoler.
Gjør alt for å lage klar bane.
Vi rydder vei til grensen.
En rekognoseringsenhet er på plass.
Evakueringsbiler må stå klare.
Skaff en Iron Dome og si ifra når alt er klart.
Teamet er i posisjon.
Hold dere klare. Da er vi i gang.
To vakter ved porten, to på taket, og kameraer.
To mann langs muren foran,
kameraer, og to kjøretøy på nordsida.
Mottatt.
[Håper du er en god skuespiller, Abu Mohammed.]
[For om du føcker opp dette, slår din datter følge med søsknene.]
[Forstått?]
[Kom.]
Vi drar ut. Hold dere klare.
[Åpne porten.]
[-Åpne porten!] [-Hvem er du? Hva vil du?]
[Se etter. Vet du ikke hvem det er?]
[Kom nærmere. Hent Abu Samahadana.]
[Si at Hani Al Jabari, Abu Mohammed, vil treffe ham.]
[-Sett i gang.] [-I orden.]
[Lukk opp porten.]
[Vær på vakt. Vi går inn.]
[-Hvem har kommandoen her?] [-Jeg.]
[Du vet vel hvem jeg er?]
[Vi har det travelt.]
[Jeg vet gisselet her her. Jødene også.]
[Hent Abu Ibrahim. Jeg forklarer til ham.]
[Sett i gang. Og legg vekk våpnene.]
[Hent Abu Ibrahim.]
[-Fred være med deg, Abu Mohammed.] [-Og med deg, Abu Ibrahim.]
[Hør nøye etter.]
[Jødene er i Gaza, og vet du har jenta.]
[De har kanskje planer om invasjon.]
[Det ble sagt israelerne tok deg til fange?]
[-Og nå står du foran meg.] [-Det er sant.]
[Sionistene angrep vår kommando i går kveld.]
[Vi meiet dem ned.]
[Men de må ha flere team her.]
[Mine menn og jeg klarte å rømme.]
[Hør, Abu Ibrahim, det er til ditt eget beste]
[om du henter jenta. Hun er tryggere hos oss.]
[Jaså?]
[Jeg tror hun er tryggere hos oss.]
[Du prøvde selv å storme anlegget mitt i fjor,]
[og mislyktes.]
[Ser du ikke dronene som sirkler over Rafah hele dagen?]
[Hører du ikke luftraidene? Siden i går er vi i krig.]
[Abu Ibrahim, hør på meg: Hent henne,]
[før det er for sent.]
[Nei.]
[Du får henne ikke.]
[Ta skytterne dine med deg og forsvinn, før jeg dreper dere, én for én!]
[Vil du skyte?]
[Gjerne, men jeg vil sørge for at hele Rafah-divisjonen]
[invaderer huset ditt og dreper alt som rører seg,]
[inkludert kone og barn. Absolutt alle!]
[Tror du ikke jeg tør?]
[Tror du ikke jeg tør, Abu Ibrahim?]
[Ibn Taymiyyah-moskeen...]
[Husker du den?]
[Bra.]
[Da ber jeg deg for siste gang:]
[Hent jenta.]
[Du hørte ham. Gå og hent henne.]
[Reis deg, kom igjen!]
-La være! [-Kom!]
-Ikke rør meg! [-Vi må dra, kom!]
[-Hva foregår her?] [-Hun blir hentet av Abu Mohammed.]
[Abu Mohammed? Han ble bortført fra Shifa sykehus i går kveld.]
[-Så hva mener du?] [-Han er nede. ]
[Jeg skulle hente gisselet.]
[Alle venter.]
[-Stikk, jeg følger henne.] [-Som du vil.]
Kom.
Ikke vær redd. Hold deg til meg og ingenting kan tilstøte deg. Ok?
Tro meg.
Alt vil ordne seg. [Kom.]
Gå.
[Hva er det?]
[Er Abu Mohammed ubevæpnet?]
[Han bærer jo alltid våpen?]
[Det er jødene, din dust!]
[-Hva?] [-Jeg drar til grensen.]
[Si Samir må drepe dem!]
[Kom.]
[Mennene er jøder.]
[Drep dem.]
[Kast våpenet! Kast det!]
[-Tror du jeg er en forræder?!] -Gå, Nurit!
[Ut av bilen. ]
[Kom igjen!]
Gå, gå, gå!
[-Prøv deg å si det igjen!] [-Hold kjeft. Gå ned på kne!]
[-Gjenta det!] [-Ned på kne!]
[-Ingen snakker slik til Abu Mohammed!] [-Ikke rør deg!]
[De dreper oss alle!]
Kom, kom!
Gå rundt!
Eli!
Sagi!
Nurit, bli hos ham. Du må presse!
Sagi...
[Alt i orden.]
[Hvor er jenta?]
[-Gjem dere.] -Kom.
Bashar og Yaraa rømmer via porten på nordsida.
Sagi... Sagi...
Sagi!
Idiot. Kom...
-Kom deg opp. -Fy flate!
Se på meg.
Reis deg.
[Helvete!]
Fuck, fuck, fuck! Sett deg på gulvet!
-Faen... -Nurit, går det bra med ham?
Ja, vi klarer det.
Kjør, kjør, ikke mist ham!
La ham ikke slippe unna!
Så de vil ta deg fra meg, hva?
Ingen skal få ta deg fra meg! Vi drar til Egypt.
Vi drar til Egypt sammen!
Slipp meg fri!
-Hun hoppet ut! -Dekk meg!
Stans, stans!
Stans!
Vent!
Du, du...
Rolig, rolig... Jeg heter Doron, og er israeler.
Jeg skal føre deg hjem. Nå skal du hjem.
Alt er i orden.
Det er i orden.
Jeg har henne. Skynd dere.
Fyr løs!
Kom, kom, sett deg ned.
Har henne!
Gabi, vi har Yaraa.
Greit, Eli. Jeg sender utreise-koordinatene.
De vet ikke hva som skjedde, men vil det snart.
-Vi følger med, men vær forsiktige. -Mottatt.
Er det bra med deg?
-Er vi i Gaza? -Ja, men vi er snart hjemme.
Alt i orden, alt i orden.
Kjør rett fram. Sving til venstre om 100 m.
Faen...
-Hva er det? -Faen i helvete...
Helsike!
Hva er det?
-Motoren streiker. -Fuck.
Gabi, vi har motorstopp. Sikkert fra alle skuddene.
Hamas begynner å gløde. De bør handle raskt.
Eli, bli i bilen til vi finner på noe.
Mottatt.
Ikke vær redd.
Det ligger en plantasje 400 m lenger øst.
Gå dit til fots.
Hamas patruljerer der ofte, så vær forsiktig.
Vi sender en tropp til dere fra nordøst.
-Det er tett kratt, så vær forsiktig. -Mottatt.
-Kan du gå? -Bedre enn deg.
Kom. Vi fortsetter til fots.
Tekster: Martin Bjørlo