Još malo i tamo smo, brate. Drži se.
Drži se.
Na plantaži su. Ne vidimo ih.
Sjedni.
Odmorite se. Potražit ću ulazni put.
Yaara, ideš kući. Vodimo te kući.
Hej, jesi li dobro?
Jesi li dobro, brate? Pogledaj me.
Zapovjedništvo, ovdje 300. Idemo prema našim snagama.
Izraelske snage. Ostanite dolje.
Skini uniformu.
Spustite oružje.
Stoj!
-Stoj! -Hej! Izraelci smo!
Ne pucajte!
Ljudi, ne pucajte!
Vojnici, ne pucajte.
Sagi, uzmite ga. Dođi.
Zapovjedniče, ovdje 1A. Pronašli smo ih. S nama su.
To!
Zapovjedniče, prešli smo granicu.
Jedinica 68, kreće evakuacija. Bravo.
Hvala.
Bashare…
Sinko…
Kamo su je odveli?
Jesi li ti doveo Izraelce?
Slušaj me, sinko…
Slušaj me.
Jesi li ti ovamo doveo cioniste ili ne?
Moraš me razumjeti.
Imali su moju kćer.
Kunem se da nisam imao izbora.
Nisam imao…
Bashare.
Bashare!
ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
Uđi, brate.
Ona te traži.
Zna da si ovdje.
Samo trenutak.
Bit ću uz tebe, ne brini se.
Reci joj što se dogodilo.
Bio si s njim.
Treba znati.
Ne mogu ja to.
Uz tebe sam, u redu je.
U redu je, brate.
Svrati sutra da razgovarate.
Idi i odmori se. U redu je.
Žao mi je, ljubavi moja.
Žao mi je.
Ovdje sam.
Ja ću.
Djeca su imala predosjećaj.
Čim ste ušli. Ne znam kako.
Ido je bio zalijepljen za televizor.
Gledao je vijesti.
Kad god bi spomenuli Gazu,
pitao bi: „Tamo je, zar ne?“
Ja bih rekla: „Naravno da ne, ne budi blesav.“
Trebao si čuti usklike kad su objavili da je u Izraelu.
Ido je skakao po cijeloj kući.
Cijela je zemlja pomahnitala.
Bilo je ludo, Dorone.
Neka se Bog smiluje tvomu ocu.
Sigurno nije nikad mislio da će ga pokopati u Gazi.
Uvijek je mislio na tebe.
Uvijek je mislio na svoju obitelj i zatvorenike.
Dođi, sinko.
Moramo početi, dođi.
Želim da dođeš živjeti s nama.
Ako želiš, već se sutra možeš pridružiti otporu, komandosima.
Sigurno će te rado prihvatiti.
No sad se moraš odmoriti i misliti na sebe.
Razmisli o tomu što bi tvoj otac htio.
Dođi, momče dragi.
Šire se glasine
da je to bila jedna od najsmjelijih izraelskih operacija.
Sada možemo otkriti da je tijekom spašavanja
jedan borac nažalost poginuo.
Njegovo ime i čin trenutačno su povjerljivi.
Bio je oženjen, otac dvoje djece, iz središnjeg Izraela.
GABI
-Halo? -Jesi li na putu?
Dorone?
Dorone, nemoj se samo zatvoriti, dobro?
Ići ću poslije onamo, Gabi. Sam, nakon što sve… završi.
Ovo ti ne nalikuje. Što ti je?
Hajde, Dorone. To je pogreb tvoga prijatelja.
Saberi se, odjeni se i dođi.
Trebamo te, Dorone. To je tvoja ekipa.
Sad ću poklopiti, dobro? Reci im da sam zaspao.
Da se oporavljam, štogod.
Za Boga miloga, Dorone. Učini to za mene.
Trebaš mi tamo, dobro?
-Poklopit ću, Gabi. Bok. -Za Boga miloga!
-Slava Bogu! -Bog je velik!
Pretvorili su ga u junaka.
Želiš li vidjeti još nešto?
Na dnu pete stranice.
„Brigade Izz ad-Din al-Quassam sa žaljenjem objavljuju smrt
H. Al Jabarija koji je poginuo u šehidskoj misiji.“
Nevjerojatno.
Sad možeš dati otkaz, ha?
Možda i hoću.
Dobro, hoćemo li?
-Ne, imamo sastanak. -Kakav sastanak? Svi su na pogrebu.
Ne budi glupa. Idemo.
Svojom ćemo dušom i krvlju iskupiti al-Aqsu!
JIHAD HAMDAN
U SPOMEN NA AVIHAIJA BEN-HAIMA
Oprosti što nisam došao.
Bilo mi je preteško.
Dopustio sam da umreš. Ne mogu vjerovati.
Radi čega? Reci mi.
Svejedno bi oslobodili djevojku.
Čemu onda?
Slijedio si me onamo…
Slijedio si me, a nisam te spasio.
Žao mi je.
Ispričavam se.
Danas su u Khan Yunisu i Rafi sahranjeni deseci članova otpora
koji su umrli kao šehidi u bitci protiv neprijateljskih cionista.
Stotine tisuća ljudi došlo je na pogrebe naših herojskih šehida,
uključujući i članove Hamasa,
Brigade mučenika al-Aqse i Brigade Abu Ammar u Rafi.
Na vijestima neprijatelja bila je izraelska djevojka
koja je oslobođena u toj stravičnoj misiji
koju su izvele neprijateljske snage u pojasu Gaze.
Pa pogledajmo.
Najviše sam razmišljala što je s Eladom.
Sigurno se osjećao tako usamljeno na ulicama Gaze.
Ljudi koji su nas zarobili ostavili su ga tamo da umre.
Oni ne cijene ljudski život.
Zdravo, Hayfa. Kako si?
Što želiš od mene?
Znaš što.
Već sam ti rekla da ništa od toga.
Samo sanjaj.
Ali zašto?
Zašto, Hayfa?
Majka ti je u zatvoru.
Je li to mjesto za damu poput nje?
Dijeli ćeliju s još šest žena.
Je li to život?
Ti si sotona.
Već bi je danas mogli osloboditi.
Jedna moja riječ i bit će kući do podne.
Dosta. Zašto nam to činite?
Nemate milosti?
Koliko okrutni i odvratni možete biti?
Koliko god trebamo biti.
Jučer sam pokopao svoga borca kojega je ubio tvoj brat Bashar.
I obećavam ti, Hayfa,
neću se smiriti dok ne ulovim Bashara.
Hayfa,
opisat ću ti jedan scenarij.
Ti i tvoja mama budite se ujutro.
Zajedno pripremate maqlubu ili mulukhiyah i odlazite do graničnog prijelaza.
Imate dopuštenje za ulazak u Izrael. Odatle idete u zatvor Nafha.
Ulazite u zatvorsko dvorište
i vidite Bashara kako vas čeka.
Zagrlite ga i poljubite.
Zatim svi zajedno sjednete jesti i smijete se.
Sve što trebaš jest razgovarati s njim,
reći mu da dođe do granice i razgovara s kapetanom Ayubom.
To je sve.
Možeš me pitati tisuću puta.
Slomiti mi srce milijun puta.
I dalje ti neću pomoći!
Jesi razmislio o mojoj ponudi?
Otac bi ti rekao da me poslušaš.
Mili, bojim se za tebe.
Razumijem, šeiče.
Zaista.
-Razmislio sam o vašoj ponudi, ali… -Ne, nisi.
Želiš osvetu, krv.
Bashare, vidim ti to u očima.
Da, to je ono što želim.
I znam kako ću to dobiti.
Znate, gospodine…
Abu Fadi mi je jednom rekao da sam nokaut boksač.
Nokaut je pobjednički udarac, šeiče.
Udarac od kojeg se protivnik ne oporavlja.
Govorio bi mi: „Neka te udara…
dok ga ne izmoriš, a onda ga dokrajči jednim udarcem.
Nokautom.“
Uvaženi šeiče…
želim vaš blagoslov.
Kako ide, Fahede? Kako je obitelj?
Dobro, hvala Bogu. A vi? Kako noga?
Noga mi je dobro.
Ali ovdje boli, znaš.
Gdje? Vaše srce?
-Jeste li rekli liječniku? -U redu je. Samo je život težak.
Umoran sam, Fahede. Tako umoran.
Iscrpljenost uništava tijelo, a zabrinutost ubija dušu.
Ja imam oboje.
Polako.
Dobro.
Kako ti je tata? Još čeka odobrenje za put u Jordan?
-Ne, dobio ga je. -Ma je li?
Boli li ovo?
Zatražio je to prije puno godina.
Boli li ovo?
Odjednom je prošli tjedan dobio poziv. Odobrenje je spremno.
Sjajno. Čuda birokracije, ha?
Poželi mu sretan put.
Bit će mu drago vidjeti unuke.
Itekako.
Dobro, idemo.
Bok, dobili ste Hilu. Nisam dostupna.
Ostavite kratku poruku.
Pa hvala ti na pozivu.
Predsjednik Izraela želi ti dati odličje, šef Shin Beta želi se rukovati s tobom,
Yaara će biti tamo s obitelji,
svi ti samo žele zahvaliti i zato progutaj knedlu!
U redu. Mogu li te nešto pitati?
Učinili ste nešto nevjerojatno i nemoguće.
Cijela je zemlja ponosna na vas. Budi napokon i ti.
Izgubili smo Avihaija.
-Ja sam ga izgubio. -Upravo suprotno.
Učinio si sve i on je to znao.
To ti i Hagit želi reći.
-Zašto je ne posjetiš? -Dobro, sutra ću.
-Gdje je Hila? -U uredu, gdje bi bila?
-Radi duple smjene. Cijela Gaza… -Protestira, znam.
-Reci joj da sam zvao, dobro? -Dobro.
Uskoro ću je poslati kući da se odmori.
Kako će ovo završiti, šefe?
Bit će u redu.
Dorone…
Čujem da cijela Gaza protestira.
Nemaš pojma.
Sastanci po cijele dane, procjene situacije…
Napravili ste takav nered.
Mislio sam da ću deset ili 20 godina biti Hamasov zatvorenik.
Ispitivanja, mučenja.
Ne bih tebe vidio.
Ni svoju djecu.
Htio sam je spasiti.
Na kraju nije ni bila tamo.
A Hagit?
Da je zajedno posjetimo?
Reci mi… bilo je indikacija da je Yaara tamo, zar ne?
Mislili smo da jest, ali to sad nije važno.
Spasio si je, što je nevjerojatno.
Nemaš pojma kako si poremetio vojno krilo.
-Totalni je kaos. -Je li trebala biti tamo ili ne?
-Kažem, koordinator mi je dao naznaku. -Za što?
Za njezinu lokaciju. Bila je u Rafi dan prije.
Mislila sam da će je vratiti u bolnicu.
Je li to bila tvoja ili koordinatorova naznaka?
Ma daj, kakvo je ovo ispitivanje?
Je li trebala biti u bolnici ili ne?
Što želiš od mene?
Trebali smo brzo odlučiti usred cijelog tog kaosa.
Dok ste vi bili na terenu s Hanijem i Basharom.
Donijela sam odluku.
U redu.
Nemoj ovo meni prišiti.
Htio si se vratiti i spasiti je koliko i ja.
Da? Ja sam tražio Yaaru.
-Ti si tražila Hanija! -Naravno da jesam!
Znaš li što znači uhvatiti Hanija?
Što bismo saznali da smo ga uhvatili?
Znam samo da je Avihai mrtav.
Misliš da ja to ne znam?
Takav je posao. To je cilj ekipe i uloga koju si preuzeo.
Najveća izraelska operacija za koju ćete dobiti odličje za hrabrost.
Dovraga i odličje!
Lagala si meni, Gabiju, svima!
Lažirala si to! Rekla si da će Yaara biti tamo!
A ti? Nisi li naganjao Bashara čak i kad ti je Eli rekao da se povučeš?
Nisi li?
Ne usuđuj se meni ovo prišiti jer smo slični!
Slični smo? Ja imam granice.
Ja ne lažem i ne šaljem ljude u smrt!
Možeš bježati od mene,
gnušati se, psovati me, štogod.
No ljudi poput nas ne dobiju oprost.
Ako misliš da će ti ljudi oprostiti za učinjeno, varaš se.
To se smatra jednom od najopasnijih operacija
izraelskih snaga u pojasu Gaze.
Trenutak!
Trenutak.
-Mogu svratiti neki drugi put. -Upadaj, gnjavatorice.
Ispraznio sam neke ladice za tebe.
Ispraznio si neke ladice za mene.
-Da. -Škrtico.
Škrtico? Išao sam i u kupovinu hrane.
-A jesi? -Da.
-Što si mi kupio? -One glupe jogurte koje voliš.
S magnezijem, bez magnezija.
Imaju okus po čarapama.
Ne budi pičkica.
Govno jedno…
Zar ne moramo krenuti?
Apsolutno, uskoro ćemo.
Dobili su odličja za hrabrost u predsjedničkoj palači.
Koliko je ovo s oraščićima?
Osamdeset pet.
Za odvažno spašavanje Yaare Zarhi.
Čovječe, moraš biti lud da učiniš to što i oni.
Odličje za hrabrost dodijeljeno je i obitelji poginuloga.
Da, nisu normalni.
-Hvala, ugodan dan. -I tebi.
Bili su pod paljbom u pojasu Gaze
i primili su odličja za operaciju
koja je Izrael izvukla iz sveopćeg rata protiv Hamasa u Gazi.
Stajali smo tamo kao mumije, kao voštane figure.
Budi sretan što ne nosiš cipele na petu.
Zašto smo tako rano otišli?
Jesi li vidjela onu hranu?
Sushi, slatkiši…
Meni su u redu sok i oraščići.
Mrzim taj sok. Uzmi ga.
Kakva ceremonija, ha?
Da je Avihai ovdje…
Onda ceremonije ne bi bilo.
Dajemo ti dvojicu svojih najboljih ljudi.
-Mir s tobom. -Mir s tobom.
Mir s tobom.
U Boga se uzdamo.
Oprosti što nisam došao.
Bilo mi je preteško. Još je.
U redu je.
Ispričaj mi.
Bio je tako hrabar.
Čak i dok se sve u njemu gasilo pokušavao me nasmijati.
Pitao me može li na bolovanje.
Kreten.
Nisam vjerovao da ga neću moći spasiti.
Bio je tako snažan.
Ali nisam uspio.
Pokušao sam. Kunem se.
Znam.
Znam, Dorone. Sve su mi rekli.
Ti si nam kao član obitelji.
Mogu li ih vidjeti?
Naravno.
Hej.
-Što radite? -Ništa.
-Dorone, hoćeš li nam nešto ispričati? -Što?
Što god želiš.
Znate li da smo vaš tata i ja bili u Grčkoj?
Imali smo slobodne dane pa smo otišli onamo.
Nismo znali ni kamo idemo, ni gdje ćemo spavati.
Nismo ništa isplanirali. Unajmili smo motocikle.
Baš je bilo zabavno.
Genijalno.
Kad je pao mrak, nismo imali gdje spavati jer nismo ništa isplanirali.
Pronašli smo neki travnjak.
Zapalili smo vatru, kupili piva, slani sir i masline.
Odjedanput smo čuli zvukove.
Režanje, krikove i riku.
Vaš je tata rekao: „Čujem lavove.“ A ja njemu: „Kakve lavove u Grčkoj?“
Rekao je: „To su lavovi.“ Uglavnom, zaspali smo.
Iduće smo se jutro probudili i vidjeli ljude kako zure u nas
iz auta i autobusa. Podignem pogled i vidim znak „ZOO“.
Vaš tata i ja zaspali smo na ulazu u zoološki vrt.
Svi su zurili u nas.
Kao da ste vi životinje.
Divlje životinje.
Prijevod titlova: Tina Vlakančić