Mindjárt odaérünk, tarts ki!
Tarts ki!
Elérték az ültetvényt, de nem látjuk őket.
Ülj le!
Pihenjetek, megnézem az ösvényt.
Jól vagy?
Jara, haza fogsz jutni! Ígérem, hazaviszünk.
Jól vagy?
Minden rendben? Nézz rám!
Parancsnok, itt 300. Haladunk a csapatunk felé.
Izraeliek. Ne álljatok fel!
Vedd le az egyenruhát!
Tegyétek le a fegyvereket!
[ARAB] [Állj, állj!]
[- Megállni!] - Izraeliek vagyunk!
Ne lőjetek!
- Ne lőjetek! - Ne lőjetek!
Ne lőjetek!
Szági! Őt vigyétek! Gyerünk!
Parancsnok, itt 1A. Megtaláltuk őket.
Ez az!
Átkeltünk a határon.
68-as egység, érkezik a jármű. Szép munka volt.
Köszönöm!
[Bassár, fiam,]
[hová vitték a lányt?]
[Te hoztad ide az izraelieket?]
[Ide hallgass, fiam!]
[Te hoztad ide a cionistákat, igen vagy nem?]
[Értsd meg, túszul ejtették a lányomat!]
[Esküszöm, nem volt választásom.]
[Nem volt...]
[Bassár!]
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Gyere be!
Hagit már hiányol.
Tudja, hogy itt vagy.
Egy pillanat.
Ott leszek veled, ne aggódj!
Meséld el, mi történt!
Végig vele voltál, Hagitnak tudnia kell.
Nem megy.
Veled vagyok, minden rendben.
Semmi baj.
- Gyere át holnap! - Oké.
Menj haza, pihenj!
Sajnálom, szerelmem.
Annyira sajnálom!
Itt vagyok.
Majd én.
A gyerekek egyből tudták,
amint bejutottatok, nem tudom, hogyan.
Ido folyamatosan a híreket nézte.
Akárhányszor Gázát említették, megkérdezte, hogy ott vagy-e.
Mindig letagadtam.
Azt az üdvrivalgást, amikor bejelentették, hogy megmenekült!
Ido fel-alá ugrált.
Az egész ország ünnepelt.
Őrület volt, Doron.
[Isten nyugosztalja apádat!]
[Biztos nem gondolta, hogy Gázában temetik el.]
[Mindig gondolt rád.]
[Mindig a családja és a rabok voltak a legfontosabbak neki.]
[Gyere fiam, indulnunk kell!]
[Szeretném, ha hozzánk költöznél. Ha gondolod,]
[holnap csatlakozhatsz az Ellenálláshoz, a kommandósokhoz.]
[Biztosan szívesen látnak majd,]
[de most pihenned kell és magaddal foglalkoznod.]
[Gondold át, apád mit szeretett volna!]
[Gyere, fiam!]
Úgy tartják,
ez volt Izrael legvakmerőbb akciója.
Most már nyilvánosságra hozhatjuk, hogy a mentőakció során
sajnos az egyik harcos elesett.
Nevét és rangját azonban nem tehetjük közzé.
A katona nős volt, és két gyereket hagyott hátra.
GABI
- Halló? - Már úton vagy?
Doron, ne zárkózz el!
Majd később odamegyek egyedül. Amikor már vége.
Ez nem rád vall, mi van veled?
Gyerünk, Doron, a barátod temetése!
Szedd össze magad, öltözz fel és gyere!
Szükségünk van rád, te vezeted a csapatot.
Gabi, most leteszem. Mondd, hogy elaludtam,
vagy gyengélkedem, mindegy.
Az isten szerelmére, Doron, a kedvemért gyere el! Szükségem van rád!
- Most leteszem. - Az ég szerelmére!
[- Éljen Allah!] [- Allah u akbar!]
Nemzeti hőst csináltak belőle.
Mutassak még valamit?
Az ötödik oldal alján.
„Az Izz ad-Dín al-Kasszám Brigád szomorúan jelenti be
Hani al-Dzsabari mártírhalálát.”
Hihetetlen.
Akkor most már felmondhatsz.
Lehet, fel is fogok.
Indulunk?
- Nem, értekezletem lesz. - Kivel? Mindenki a temetésre megy.
Ne butáskodj! Gyere!
[Életünket és vérünket adjuk al-Akszáért!]
DZSIHÁD HAMDÁN
AVIHÁJ BEN-HAIM EMLÉKÉRE
Sajnálom, hogy nem jöttem el.
Túl nehéz volt.
Nem hiszem el, hogy hagytalak meghalni.
És mindezt miért? Mondd meg, miért?
Úgyis kiszabadították volna a lányt,
szóval minek?
Utánam jöttél...
Utánam jöttél, és nem mentettelek meg.
Sajnálom!
Bocsáss meg!
[A mai napon több tucatnyi mártírt temettek el,]
[akik részt vettek a harcokban a cionistákkal]
[Kan Juniszban és Rafában.]
[Több százezren vettek részt a mártírjaink temetésein,]
[akik közül sokan a Hamász,]
[az al-Aksza Brigád és a rafai Abu Ammar Brigád tagjai voltak.]
[Az ellenség eközben interjút sugárzott a fiatal izraeli lánnyal,]
[akit kiszabadítottak a szörnyűséges akció során]
[a Gázai övezetben.]
[Nézzünk bele!]
Eladra gondoltam, és arra, ami vele történt.
Olyan magányos lehetett Gáza utcáin.
A fogvatartóink
hagyták ott egyedül meghalni.
Az emberi élet nekik mit sem ér.
[Szia, Hajfa, hogy vagy?]
[Mit akar tőlem?]
[Tudod jól.]
[Mondtam már, hogy ki van zárva.]
[De miért, Hajfa?]
[Anyád börtönben.]
[Szerinted neki való hely az?]
[Hat másik nővel egy cellában, hát milyen élet ez?]
[Maga a megtestesült Sátán!]
[Anyád még ma hazajöhet.]
[Egy szavamba kerül, és délre már itthon lesz.]
[Elég! Miért teszik ezt velünk?]
[Kegyelmezzenek!]
[Hova tudnak még süllyedni?]
[Ahová csak kell.]
[Tegnap eltemettem egy emberemet, akit a bátyád, Bassár ölt meg.]
[Esküszöm neked, nem nyugszom, míg el nem kapom.]
[Hallgass végig egy lehetséges forgatókönyvet!]
[Anyukáddal felkeltek reggel.]
[Csirkés rizst vagy spenótot főztök együtt,]
[és elhajtotok az ellenőrzőponthoz.]
[Van engedélyetek átkelni Izraelbe, szóval irány a Nafka börtön.]
[A börtön udvarán Bassár vár titeket.]
[Megölelitek,]
[majd leültök együtt enni és nevetgélni.]
[Mindehhez csak beszélned kell vele.]
[Jöjjön el a határhoz, és kérje Ajub századost.]
[Ennyi.]
[Ezerszer is kérheti ezt tőlem, milliószor összetörheti a szívem,]
[de nem fogok segíteni.]
[Átgondoltad az ajánlatomat?]
[Apád azt javasolná, hallgass rám.]
[Drága Bassár, aggódom érted.]
[Megértem, Sejk, tényleg.]
[- Végiggondoltam az ajánlatát, de...] [- Dehogy gondoltad!]
[Bosszúra és vérre szomjazol.]
[Látom a tekinteteden.]
[Igen, tényleg ezt akarom.]
[És tudom, hogyan kapjam meg.]
[Tudja,]
[Abu Fadi azt mondta, én knockout bokszoló vagyok.]
[A knockout a nyerő ütés, Sejk,]
[amiből az ellenfél nem áll fel.]
[Azt mondta, hogy fogadjam az ütéseket,]
[míg ki nem fárasztom az ellenfelet, és akkor üssem ki.]
[Ez a knockout.]
[Mélyen tisztelt Sejk,]
[kérem az áldását.]
[Hogy vagy, Fahed? A család jól van?]
[Jól vannak szerencsére. Hogy van a lábad?]
[A lábam jól,]
[de itt fáj.]
[Hol? A szíved? Mondtad az orvosnak?]
[Csak az élet viselt meg.]
[Olyan fáradt vagyok, Fahed.]
[A kimerültség tönkreteszi a testet, az aggodalom a lelket.]
[Engem mindkettő gyötör.]
[Óvatosan!]
Jól van.
[Apád még mindig várja az utazási engedélyét Jordániába?]
[- Nem, megkapta.] [- Tényleg?]
[Ez fáj?]
[Évek óta vár.]
[Ez fáj?]
[Majd hirtelen múlt héten felhívták, hogy megkapta.]
[Lenyűgöző. A bürokrácia rejtelmei, nem igaz?]
[Jó utat kívánok neki.]
[Biztos örül, hogy láthatja az unokákat.]
[Igen.]
[Kezdjünk neki.]
Itt Hila, most nem tudom felvenni.
Hagyj üzenetet!
Kösz, hogy visszahívtál!
Az elnök ki akar tűntetni, a Sin Bét vezetője gratulálni szeretne,
Jara is ott lesz.
Mindenki meg akarja köszönni neked, szedd össze magad!
Jól van, kérdezhetek valamit?
Doron, te véghez vitted a lehetetlent.
Az egész ország büszke rád. Lazíts már egy kicsit!
Elvesztettük Avihájt.
- Az én hibámból. - Pont ellenkezőleg.
Mindent megtettél, és ezt ő is tudta.
Hagit is ezt szeretné elmondani neked.
- Miért nem mész el hozzá? - Jó, holnap.
- Hol van Hila? - A gázai irodában, hol lenne?
- Éjjel-nappal dolgozik, egész Gáza... - Káoszba fulladt.
- Megmondod neki, hogy kerestem? - Oké.
Mindjárt hazaküldöm pihenni egy kicsit.
Mi lesz ennek a vége?
[Minden rendben lesz.]
Doron...
Hallom Gáza káoszba fulladt.
Ne is mondd!
Egész nap értekezletek, helyzetfelmérések...
Óriási felfordulást hagytatok hátra.
Elképzeltem, hogy 10-20 évig fogva tart a Hamász.
Kikérdeznek, megkínoznak.
Nem láthatlak se téged, se a gyerekeket.
Meg akartam menteni Jarát. Kiderült, hogy ott se volt.
Nem megyünk el Hagithoz együtt?
Ugye
volt okotok feltételezni, hogy Jara ott van?
Azt hittük igen, de most már mindegy.
Kiszabadítottátok, ami csodálatos.
Látnád, hogy kapkod a katonai részlegük! Teljes a fejetlenség.
Úgy tudtátok, hogy Jara ott van, vagy sem?
- A koordinátorom erre utalt. - Mire?
Hogy Jarát átszállították. Egy nappal korábban Rafában volt.
Azt hittem, visszaviszik a kórházba.
Akkor most a koordinátorod gondolt erre, vagy te?
Mire utalsz?
Úgy tudtátok, hogy ott van vagy nem?
Mit akarsz tőlem, Doron?
Gyors döntést kellett hoznunk a káoszban,
miközben ti a terepen voltatok Hanival és Bassárral,
- szóval döntöttem. - Jól van.
Ne kend ezt rám!
Te is vissza akartál menni. Mindketten meg akartuk menteni.
Igen? Engem Jara érdekelt, téged Hani!
Persze, hogy ő érdekelt! Tudod, mekkora áttörés lett volna?
Tudod, mit szedhettünk volna ki belőle?
Aviháj meghalt.
Szerinted én nem tudom?
Ez a munkád. Ezt a szerepet vállaltad, ez a csapat célja.
Bátorság Érdemrendet kaptok a teljesítményetekért!
Szarok az érdemrendre!
Hazudtál nekem, Gabinak, mindenkinek!
Azt mondtad, Jara ott lesz.
És te? Te talán nem mentél Bassár után, miután Eli visszavonulót fújt?
Utána mentél, vagy nem?
Ne kend ezt rám, mert ugyanolyanok vagyunk.
Nekem vannak határaim! Nem hazudok, és nem küldök másokat a halálba.
Itt hagyhatsz, undorodhatsz tőlem, káromkodhatsz, amit csak akarsz,
de minket senki sem oldoz fel.
Ha azt hiszed, valaha megbocsátanak neked, tévedsz.
Ez volt minden idők legveszélyesebb bevetése,
amiben izraeli erők hatoltak be a Gázai övezetbe...
Pillanat!
- Visszajöhetek máskor... - Gyere be!
Ez igen!
Kiürítettem neked pár fiókot.
Kiürítettél nekem pár fiókot?
- Igen. - Te zsugori.
Zsugori? Elmentem bevásárolni neked.
- Igen? - Igen.
- És mit vettél? - Azt a hülye joghurtot, amit szeretsz,
magnéziummal, magnézium nélkül,
aminek zokni íze van.
Ne nyávogj!
Te kis szemét...
Nem kéne indulnunk?
De, mindjárt!
Az elnöki palotában Bátorság érdemrendet kaptak...
- Mennyi lesz, a pisztáciával? - 85.
Jara Zarhi bátor mentőakciójáért...
Őrület, amit ezek a srácok csináltak.
A küldetés során elhunyt A. családja
szintén megkapta az érdemrendet.
Igen, őrültek.
- Szép napot! - Önnek is.
A csapat a Gázai övezetben harcolt,
és a küldetésük
megmentette Izraelt egy Hamász elleni háborútól.
Úgy álltunk ott, mint a múmiák vagy a viaszbábuk.
Rajtad legalább nem volt magassarkú.
Miért léptünk le olyan gyorsan? Láttátok a svédasztalt?
Szusi, sütemények...
Nekem jó az arak és a pisztácia.
Utálom az arakot, tessék.
Jó kis ünnepség volt...
Ha Aviháj itt lenne...
Ha itt lenne, nem lenne ünnepség.
[Behívtuk a két legjobb emberünket.]
[- Béke veletek!] [- Béke veled!]
[Béke veled!]
[Allah mindenható.]
Sajnálom, hogy nem mentem el, túl megrázó lett volna. Most is az.
Semmi baj.
Meséld el, mi történt!
Olyan bátor volt!
Még a legrosszabb állapotában is viccelődött.
- Megkérdezte, elmehet-e betegszabira. - Idióta...
Azt hittem, meg tudom menteni.
Olyan erős volt!
De kudarcot vallottam.
Megpróbáltam, esküszöm!
Tudom.
Tudom, Doron, elmondtak mindent.
A család tagja vagy, Doron.
- Bemehetek hozzájuk? - Persze.
Sziasztok!
- Mit csináltok? - Semmit.
- Mesélj valamit! - Mit?
Amit akarsz.
Tudtátok, hogy apátokkal elmentem egyszer Görögországba?
Volt pár szabadnapunk, oda repültünk.
Nem tudtuk, hova megyünk, hol alszunk,
nem volt tervünk, csak béreltünk két motort.
Nagyon jól szórakoztunk.
Amikor besötétedett, nem volt hol aludnunk,
mert nem foglaltunk szállást,
szóval találtunk egy füves részt.
Tüzet gyújtottunk, vettünk sört, fetát és olívabogyót...
Egyszer csak fura hangokat hallottunk.
Morgás, sikítás, üvöltés...
Apátok azt mondta: „Oroszlánokat hallok.” Mondtam neki, hogy az képtelenség.
Ő ragaszkodott hozzá, de végül elaludtunk.
Másnap reggel arra ébredtünk, hogy egy tömeg áll körülöttünk.
Felnézek, és meglátom az „Állatkert” feliratot.
Apátokkal a bejárat előtt feküdtünk le,
és mindenki minket bámult.
Mintha ti lennétek az állatok.
A vadállatok.
A feliratot fordította: Miklósi Zsuzsa