Vi är nästan framme. Håll ut.
Håll ut.
De är på plantagen och syns inte.
Sitt ner.
Ta en paus. Jag letar efter en ingång.
Är du okej?
Yaara, vi kommer att få hem dig.
Är du okej?
Är du okej? Se på mig.
Det här är 300. Vi rör oss mot våra styrkor.
Israeliska styrkor. Vänta, håll dig nere.
Ta av uniformen.
Ner med vapnen.
[ARABISKA] [Stanna!]
[-Stanna!] -Vi är israeler!
Skjut inte!
-Hörni, skjut inte! -Soldater, skjut inte.
Skjut inte.
Sagi, kom och ta honom. Kom.
Det här är 1A. Vi hittade dem, de är med oss.
Ja!
Vi har korsat gränsen.
Enhet 68, evakueringen är på gång. Bra jobbat.
Tack.
[Bashar, min son...]
[Vart har de fört henne?]
[Var det du som tog hit israelerna?]
[Lyssna på mig...]
[Var det du som tog hit sionisterna eller inte?]
[Du måste förstå mig. De hade min dotter.]
[Jag svär, jag hade inget val.]
[Jag hade inget...]
[Bashar.]
[Bashar!]
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kom in.
Hon frågar efter dig.
Hon vet att du är här.
Ett ögonblick.
Jag finns vid din sida, oroa dig inte.
Berätta för henne vad som hände.
Du var hos honom och hon behöver veta.
Jag kan inte göra det.
Jag förstår, det är okej.
Det är okej.
-Kom och prata med henne i morgon. -Ja.
Vila du, det är okej.
Jag beklagar, älskling.
Jag beklagar verkligen.
Jag finns här.
Jag fixar det.
Ungarna anade det
så fort ni gick in. Jag har ingen aning om hur.
Ido var som fastklistrad vid tv:n och tittade på nyheterna.
Varje gång de nämnde Gaza sa han: "Han är där, eller hur?"
Och jag svarade: "Nej då, var inte löjlig."
Du skulle ha hört jublet när de berättade att hon är i Israel.
Ido hoppade runt i hela huset.
Hela landet var i extas.
Det var helt galet, Doron.
[Må Gud förbarma sig över honom.]
[Tänk att din far blir begravd i Gaza.]
[Han tänkte alltid på dig.]
[Han tänkte alltid på sin familj och fångarna.]
[Kom, min son. Vi måste börja.]
[Jag vill att du bosätter dig hos oss. I morgon, om du vill,]
[så kan du ansluta dig till motståndet, kommandosoldaterna.]
[De skulle gladeligen ta emot dig,]
[men nu måste du vila och tänka på dig själv.]
[Tänk på vad din far hade velat.]
[Kom, min käre pojke.]
Enligt ryktet ska det ha varit
en av de djärvaste israeliska operationerna.
Nu kan vi avslöja att det under räddningen sorgligt nog
var en i enheten som dog i strid.
Hans namn och grad är i nuläget konfidentiella.
Han var en gift tvåbarnsfar från centrala Israel.
GABI
-Hallå? -Är du på väg?
Doron? Isolera dig inte, okej?
Jag åker senare, Gabi. Ensam, när det är över.
Du är dig inte lik. Vad är det med dig?
Kom igen, Doron. Det är din väns begravning.
Ta dig samman, klä på dig och kom.
Vi behöver dig. Det är ditt team.
Jag lägger på nu, okej? Säg att jag försov mig
eller att jag återhämtar mig.
Gör det för min skull. Jag behöver dig vid min sida, okej?
-Jag lägger på nu. Hej då. -För Guds skull!
[-Prisad vare Gud!] [-Gud är stor!]
Han har blivit en hjälte.
Vill du se nåt annat intressant?
Längst ner på sida fem.
"Izz ad-Din al-Qassam-brigaderna meddelar
att Hani al-Jabari dog under ett martyruppdrag."
Otroligt.
Då kan du väl sluta nu?
Kanske det.
Okej, kommer du?
-Nej, jag har ett möte. -Vadå? Alla är på begravningen.
Var inte löjlig. Kom nu.
[Med själ och blod ska vi försvara al-Aqsa!]
JIHAD HAMDAN
AVIHAI BEN-HAIM I SALIGT MINNE
Jag är ledsen att jag inte kom.
Det var för svårt för mig.
Jag kan inte fatta att du är död.
Varför? Berätta för mig.
De hade befriat flickan ändå,
så varför?
Du följde med mig dit...
Du följde med mig dit och jag räddade dig inte.
Jag är ledsen.
Jag ber om ursäkt.
[Dussintals motståndsmedlemmar som har dött som martyrer]
[i kampen mot sionisternas styrkor i Khan Yunis and Rafah]
[har begravts i dag.]
[Hundratusentals deltog under våra heroiska martyrers begravningar.]
[Vissa var med i Hamas,]
[Al-Aqsa-martyrernas brigader och Abu Ammar-brigaden in Rafah.]
[Fienden sände en intervju med den israeliska flickan]
[som släpptes under det avskyvärda uppdraget]
[som genomfördes av deras hemliga styrkor i Gazaremsan.]
[Här kommer den.]
Jag tänkte mest på Elad
och hans öde.
Han måste ha känt sig så ensam på gatorna i Gaza.
De som höll oss gisslan
lät honom dö där ensam.
De värdesätter inte liv.
[Hej Hayfa. Hur är det?]
[Vad vill du mig?]
[Det vet du.]
[Jag har redan sagt att det inte kommer att hända.]
[Men varför inte, Hayfa?]
[Din mamma sitter i fängelse.]
[Är det en bra plats för henne?]
[Att dela cell med sex andra kvinnor. Är det ett liv?]
[Du är djävulen.]
[Hon kan skickas hem i dag.]
[Jag behöver bara säga till, så är hon hemma till lunch.]
[Nu räcker det. Varför gör ni så här mot oss?]
[Ni visar ingen nåd.]
[Hur grymma och avskyvärda kan ni vara?]
[Så grymma som det krävs.]
[I går begravde jag en kollega som dödades av din bror Bashar.]
[Jag lovar att jag inte kommer att sluta förrän jag har Bashar.]
[Hayfa, låt mig beskriva ett scenario.]
[Du och din mamma vaknar på morgonen.]
[Ni lagar maqluba eller molokhia ihop]
[och kör till vägspärren.]
[Ni får köra in i Israel och fortsätter till Nafkha-fängelset.]
[Ni kommer in på fängelsegården]
[och ser Bashar som väntar på er.]
[Ni kramar och pussar honom]
[och ni sitter ner och äter och skrattar tillsammans.]
[Du behöver bara prata med honom.]
[Be honom att ta sig till gränsen och be om att få prata med kapten Ayub.]
[Det är allt.]
[Du kan fråga tusen gånger och krossa mitt hjärta en miljon gånger.]
[Jag säger ändå nej!]
[Har du tänkt på erbjudandet?]
[Din far hade bett dig att lyssna på mig.]
[Jag är orolig för dig.]
[Jag förstår verkligen, shejken.]
[-Jag har tänkt på saken, men...] [-Nej, det har du inte.]
[Du vill hämnas. Du vill ha blod.]
[Jag ser det i dina ögon.]
[Ja, det är vad jag vill.]
[Och jag vet hur.]
[Vet du vad?]
[En gång kallade Abu Fadi mig för en knockout-boxare.]
[Knockouten är det vinnande slaget]
[som motståndaren inte kan återhämta sig från.]
[Han brukade säga: "Ta emot slagen]
[och trötta ut din motståndare, och avsluta med ett slag.]
[En knockout."]
[Ärade shejk...]
[Jag vill ha din välsignelse.]
[Hur är det, Fahed? Hur är det med familjen?]
[Det är bra. Och med dig? Hur är det med benet?]
[Det är bra med benet,]
[men det gör ont här uppe.]
[Var då? I hjärtat? Har du pratat med läkaren?]
[Ingen fara. Livet är bara svårt.]
[Jag är så trött, Fahed.]
[Utmattning förstör kroppen och oro dödar själen.]
[Jag lider av både och.]
[Försiktigt.]
Okej.
[Väntar din pappa fortfarande på att få resa till Jordanien?]
[-Han har redan fått tillstånd.] [-Jaså?]
[Gör det här ont?]
[Han har ansökt och väntat i åratal.]
[Gör det här ont?]
[Förra veckan fick han plötsligt ett samtal om att det är klart.]
[Fantastiskt. Byråkratins under, inte sant?]
[Önska honom en bra resa.]
[Det blir kul att få se barnbarnen.]
[Det kan du ge dig på.]
[Okej, nu kör vi.]
Det här är Hila. Jag är upptagen.
Lämna ett meddelande.
Tack för att du ringde.
Israels president vill ge dig en medalj,
Shin Bet-chefen vill skaka hand,
Yaara kommer med familjen.
Alla vill bara tacka dig, så skärp dig!
Visst. Får jag ställa en fråga?
Ni uträttade nåt fantastiskt och omöjligt.
Alla är stolta över er. Var nöjd för en gångs skull.
Vi förlorade Avihai.
-Jag förlorade Avihai. -Tvärtom.
Du gjorde allt och det visste han.
Det vill Hagit också säga till dig.
-Varför hälsar du inte på henne? -Jag gör det i morgon.
-Var är Hila? -Gaza-divisionen, var annars?
-Hon jobbar dubbla skift. Hela Gaza... -Protesterar.
-Säg att jag ringde, okej? -Okej.
Jag skickar snart hem henne för att vila och ta en paus.
Hur ska det här sluta?
[Det löser sig.]
Doron...
Jag har hört att hela Gaza protesterar.
Du anar inte.
Personalmöten dagarna i ända, situationsbedömningar...
Ni ställde till en riktig röra.
Jag föreställde mig livet som Hamas-fånge i 10-20 år.
Förhör, tortyr.
Att inte träffa dig eller barnen.
Jag ville rädda henne. Och så var Yaara inte ens där.
Hur är det med Hagit? Borde vi hälsa på henne?
Du...
Visst verkade det som att Yaara var där?
Vi trodde det, men det kvittar nu.
Ni räddade henne och det är fantastiskt.
Den väpnade grenen har det tufft nu. Det är totalt kaos.
Skulle hon vara där eller inte?
-Min koordinator indikerade det. -Vadå?
Att hon förflyttades. Hon var i Rafah dagen innan.
Jag trodde att hon fördes dit.
Var det du eller din koordinator som trodde det?
Varför frågar du ut mig?
Skulle hon vara på sjukhuset eller inte?
Vad vill du, Doron?
Vi var tvungna att fatta ett snabbt beslut,
medan ni var i fält med Hani och Bashar.
-Så jag fattade ett beslut. -Okej.
Lägg inte skulden på mig.
Du ville åka tillbaka. Vi båda ville rädda henne.
Jaså? Jag ville hitta Yaara. Du ville hitta Hani!
Ja! Vet du vad det innebär att fånga Hani al-Jabari?
Vad vi skulle få fram om vi fångade honom?
Jag vet att Avihai är död.
Tror du inte att jag vet det?
Så ser jobbet ut. Det är teamets mål, den roll som ni har tagit på er.
Det är Israels största operation, ni ska få tapperhetsmedalj.
Jag skiter i medaljen!
Du ljög för mig, för Gabi - för alla!
Du hittade på att Yaara skulle vara där!
Och du fortsatte att jaga Bashar trots att Eli sa åt dig att sluta.
Visst gjorde du det?
Försök inte lägga skulden på mig. Vi är likadana!
Likadana? Jag har gränser. Jag ljuger inte och skickar inte folk i döden!
Du kan fly från mig, äcklas, svära åt mig eller vad du vill,
men såna som vi får ingen syndernas förlåtelse.
Om du tror att folk nånsin förlåter dig, så har du fel.
Det ses som en av de farligaste operationerna
med en israelisk styrka i Gazaremsan...
En sekund.
-Jag kan komma en annan gång... -Kom in nu.
Wow.
Jag tömde några lådor till dig.
Du tömde några lådor till mig.
-Ja. -Snåljåp.
Jag har handlat till dig också.
-Har du? -Ja.
-Vad har du köpt? -Den löjliga yoghurtsorten som du gillar,
med eller utan magnesium,
som smakar som strumpor.
-Aj... -Var inte så mesig.
Din skitstövel...
Borde vi inte komma iväg?
Absolut, om en liten stund.
De tilldelades tapperhetsmedaljer i presidentpalatset...
-Vad blir det med nötterna? -85.
Operationen för att rädda Yaara Zarhi...
Man måste vara galen för att göra vad de gjorde.
En tapperhetsmedalj tilldelades familjen
till A som dog i strid.
Ja, de är galna.
-Ha en bra dag. -Detsamma.
De arbetade under beskjutning
och fick medaljer för vad som ses
som en operation som förhindrade ett regelrätt krig mot Hamas i Gaza.
Vi stod där som mumier, som vaxfigurer.
Var glada att ni inte har klackskor på er.
Men varför stack vi så tidigt? Såg ni maten?
Sushi, sötsaker...
Jag nöjer mig med arrak och nötter.
Jag hatar arrak. Ta den.
Vilken ceremoni, eller hur?
Om Avihai var här...
Om Avihai var här hade vi inte haft ceremonin.
[Vi har ordnat två av våra bästa män till dig.]
[-Frid vare med er.] [-Och med dig.]
[Frid vare med dig.]
[I Gud vår förtröstan.]
Ledsen att jag inte kom. Det var och är för svårt för mig.
Det är okej.
Berätta vad som hände.
Han var så modig.
Trots att han höll på att kollapsa försökte han få mig att skratta.
"Blir jag sjukskriven?"
Vil
.Jag trodde att jag kunde rädda honom.
.Han var så stark,
men jag misslyckades.
Jag försökte, det svär jag på.
Jag vet.
Doron, de berättade allt för mig.
Du är vår familj, Doron.
-Får jag gå in och träffa dem? -Självklart.
Hej.
-Vad gör ni? -Inget.
-Doron, kan du berätta nåt för oss? -Om vadå?
Vad du vill.
Visste ni att er pappa och jag var i Grekland?
Vi var lediga i några dagar, så vi flög dit.
Vi visste inte vart vi skulle eller var vi skulle sova.
Vi hyrde bara motorcyklar och körde.
Det var jättekul. Helt fantastiskt.
När det blev kväll hade vi ingenstans att sova
för vi hade inget planerat,
så vi hittade en gräsplätt.
Vi tände en brasa, fixade öl, fetaost och oliver...
Plötsligt hörde vi ljud.
Morrande, tjutande, skrikande...
Er pappa sa: "Jag hör lejon." Jag sa: "Lejon? Vi är i Grekland."
Han sa: "Det är lejon." Hur som helst, så somnade vi.
När vi vaknade nästa morgon var det folk som stirrade på oss
från bilar, bussar... Då såg jag en skylt: "Djurpark."
Vi hade somnat vid entrén till en djurpark
och alla stirrade på oss.
Som om ni var djur.
Vilda djur.
Undertexter: Sofia Andersson