[ARABISK] [Godmorgen.]
[Goddag.]
[Jeg vil gerne hjælpe jer,]
[men jeg vil ikke indblandes. Det er farligt, han har vagter.]
[-Hvor mange?] [-To, og de er bevæbnede.]
[-Går de med ham ind?] [-Jeg informerer bare.]
[Jeg har job og en familie.]
[Går de med ham ind eller ej?]
[Den ene venter ved døren, den anden ved elevatoren.]
[Tag den her.]
[-Nej, jeg ville bare give et tip.] [-Du er en af os nu.]
[Jeg får ikke en pistol ind i bygningen. Der er kontrol ved indgangen.]
[Hør, jeg vil gerne hjælpe, men...]
[-Fortalte du din onkel om denne jøde?] [-Ja.]
[Han kommer ind i din afdeling, scanner dig fra top til tå,]
[taler arabisk til dig, som var han din bror.]
[-Har jeg ret?] [-Ja, men...]
[Ved du, hvad det møgsvin gør?]
[Han kommer for at hverve vores brødre, så de kan kollaborere mod os.]
[Forstår du det?]
[Tror du, at du er gået fri?]
[Har han ikke tilbudt dig en tjeneste?]
[Har din familie ikke fået penge eller fordele?]
[De må simpelthen bare forstå,]
[at de skal bøde for deres forbrydelser.]
[Ikke?]
[Skjul den.]
[Pas på dig selv.]
[Gud er med dig. Lykke til.]
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Varm mad, kold mad, snitte, opvask...
-Jeg har vasket vildt meget op i hæren. -Jeg hader opvask.
Jeg har haft opvasketraume lige siden.
-Hvordan går det? -Okay.
-Er alle gået? -Ja.
-Klarer du den? -Ja, men det var lidt svært tidligere.
Men nu er alle gået. Der er kun familien tilbage.
-Velkommen. -Hvad så?
Jeg talte med Forsvarsministeren. Jeg fik ham ned på 3.200.
-Hvad? -Din husleje med det hele, brormand.
-Det er en god pris. -Er det for pebret, så lej en skurvogn.
Er der flere gode overnatningsforslag?
Du kan rykke ind hos Yoash, Yoav,
-eller hvad han nu hedder. -Nurit...?
Javel.
-Hvad synes I? -Hvad har du lavet, Steve?
Det var ikke mig. Nogen havde det med.
Der er kødboller, schnitzler, kebab, pasta, alt muligt.
Det var rent kaos.
Vi sprintede alle ud til varevognen!
Jeg vender mig om, men kan ikke se Avihai.
Jeg kalder over radioen: "Avihai, Avihai, Avihai, kom ind?"
Efter et øjeblik svarer han:
"Modtaget. Vent."
Jeg spørger: "Hvor er du?"
Hele byen kaster med sten. Det er kaos!
-Jeg siger til Steve: "Steve..." -Han siger: "Hent ham."
Jeg sprinter hen til bygningen og op ad trapperne og råber:"Avihai! Avihai!"
Ingenting, intet svar.
Jeg går op på taget, og ser ham fumle rundt med en ged.
Ikke som I tror. Nogen må have haft den stakkels ged deroppe.
Den sad fast i et pigtrådshegn. Han prøvede at få den fri,
geden gik amok, men han gav ikke op.
-Han tog geden med til enheden. -Jep.
-Han kaldte den Renana. -Hvem skød min far?
-"Hvorfor Renana?" -Tys. Hvad spurgte du om?
Hvem skød min far?
Nogen skød din far, mens han..
dækkede Doron.
Doron jagtede en eftersøgt mand.
Din far fulgte efter, og manden skød ham.
Men Doron var med ham hele tiden.
Han veg aldrig fra hans side.
Din far var en helt.
Ham kan du være stolt af.
Hvad sker der?
Se på os. Vi sidder og spiser,
fyrer vittigheder af, som om...
som om intet var hændt.
Hvorfor?
Hvorfor løb du efter ham?
Du blev beordret til at lade være. Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor?
Jeg elsker dig, jeg beundrer dig, men jeg kan ikke se dig i øjnene.
Jeg kan ikke gøre for det.
Sådan er jeg, okay?
Det er min forbandelse.
Men det er også din forbandelse.
Du lovede Anat at blive hjemme. Og to dage senere var du med os.
Og Nurit?
Og Sagi?
Og Eli?
Vi er alle forbandede. Vi bliver ved.
Jeg begik den største fejl i mit liv,
og jeg forstår dig, for jeg kan heller ikke se mig selv i øjnene.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig, mand.
Kom.
Hej.
-Det er Doron. -Hej.
-Tusind tak. -Vi er så taknemmelige.
Vi er familie nu.
-Hvordan går det, Yaara? -Jeg har det okay.
-Og dig? -Udmærket.
Sikker?
Ikke helt.
-Det gør mig ondt med din ven. -Avihai, ja.
Jeg vil gerne kondolere til hans hustru, men...
Hvad skal jeg sige?
Bare sig hej. Hun bliver glad for at se dig, tro mig.
-Hvordan står det til derhjemme? -Det er okay.
Det er underligt at have familie og venner omkring mig.
Folk i Beit Zayit er ikke vant til den slags,
men jeg er glad for at være her. Meget.
Det er jeg også, virkelig.
Hvis der er noget, hvad som helst, så har du mit nummer.
Bare ring, hvis... uanset hvad.
Tak. I lige måde.
Lad os gå ind, okay? Jeg præsenterer dig for dem alle.
Tag en dyb indåndning.
DHAHIRIYA, SYD FOR HEBRON, UNDER PALESTINÆNSISK KONTROL
[Den israelske besættelseshær har gennemsøgt Gush Etzion-området.]
[Tidligere i dag rapporterede de et mord...]
[Bashar?]
[Bashar? Hvad laver du her?]
[Troede du aldrig, at vi skulle ses igen?]
[Bashar, er du vanvittig? Du bør ikke være her.]
[Jeg har savnet dig.]
[Kaptajnen, der ødelagde vores hjem, kommer tit forbi.]
[-Glem ham.] [-Hans siger, at han ikke helmer,]
[før du er fanget. Fatter du det ikke, Bashar?]
[Du skulle have set begravelsen, der blev holdt for far.]
[Alle var der.]
[Alle huskede hans navn.]
[Og når jeg er færdig...]
[vil de huske mit.]
[Hvad mener du?]
[Vil du rådne op i fængslet ligesom far?]
[Han tilbragte sit liv bag tremmer,]
[og vi skulle sige: "Sikken helt, hvor han dog ofrede sig..."]
[Du nåede væk. Hvorfor er du tilbage?!]
[Det skal nok gå, og den kaptajn vil ikke genere dig mere.]
[Bashar, de slår dig ihjel!]
[Nej. Nej.]
[Efter at jeg har knockoutet dem,]
[vil alle vide, hvem vi er.]
[Alle vil vide, hvem Hamdan-familien er.]
[Vi ses snart. Både dig og mor.]
Vi har gennemlevet en svær tid.
Hvis I har brug for at tale, tal med hinanden eller med mig, som I vil.
Den bedste terapi er at gå til værks med det samme.
Så det gør vi, for det er det, vi er bedst til.
Vi fik et tip vedrørende tre bevæbnede mænd
i en bygning i al-Ramadin i Hebron-distriktet.
Det er sikkert samme trop, der myrdede en bosætter
i Gush Etzion-krydset i går og stjal hans køretøj.
Ifølge vores kilder er endnu en trop trængt ind fra Gaza,
og de planlægger et angreb. Destinationen er ukendt.
Kom ind.
-Folkens, det her er Majdi. -Hyggeligt at møde jer.
Han er vores nye snigskytte, lånt fra anti-terrorenheden. Sid ned.
Det var ikke let. Både Shin Bets chef
og forsvarsministeren måtte overtales. Kort sagt er vi heldige.
-Mød Steve... -Hej.
Sagi,
Doron,
Nurit.
I viser ham rundt senere. Han er en god fyr.
Hvad angår handlingsforløbet...
-Kan du lide ham Majdi? -Totalt.
Ikke noget pjank, er du med?
Hvorfor smiler du?
Nurit, jeg mener det.
Sagi, sådan bliver det fra nu af.
Væn dig til det.
Undskyld, må jeg låne Nurit?
-Pas godt på hende. -På æresord, okay?
Hvor er du fra, Majdi?
-Majdi er fra Majdal Shams, ikke? -Hurfeish.
Jeg hører, I får snigskytterne dræbt.
Hey! Drop det der.
Hvad, joker I ikke om den slags?
Jeg håber, at du er en god skytte, for dine jokes stinker.
Ja, vi drusere er ikke kendt for vores humor. Undskyld.
Men I kan dø i fred. I tror jo på genfødsel.
De er gode til andre ting. Såsom pitabrød med labneh-ost.
Og overskæg. De brede af slagsen.
Og huer med pomponer på toppen.
-Velkommen, Majdi. [-Tak.]
300, scan tagene for udsigtsposter.
[Løg! Blomkål!]
[Løg!]
Området ser sikkert ud. Indtag positioner.
[Modtaget.]
[-Farvel.] [-Farvel.]
[Løg!]
-300, kan du se, hvor mange mænd der er? -Negativt. Det er ikke til at se.
[Løg!]
[Kartofler!]
[Løg!]
[-Goddag, ven.] [-Ellers tak.]
[-Jeg har løg.] [-Nej tak.]
-Der er en bevæbnet mand i bageste rum. -Modtaget.
Og ved døren.
-Der er en tredje. -Okay, ryk ind!
[-Det er gode løg.] [-Nej tak.]
[-Din møghund!] [-Sæt dig op!]
Jeg har én.
300, kan du identificere de to andre?
Negativt. De er ude af syne.
Alt clearet!
Led videre. De skal findes.
Nummer 2 er nede. Intet spor af nummer 3.
[Hej, Mussa.]
[Jeg er Amira. Hvad så?]
[Mussa Al Astal fra al-Bureij.]
[Hvad bringer dig til Israel?]
[Se, jeg ved alt om dig.]
[Du er en kommandosoldat fra Khan Yunis-divisionen.]
[Din leder er Issam Yunis.]
[Vi har alt på jer,]
[men du kender rutinen:]
[Hvis du åbner op, så "åbner" jeg også op.]
[Forstået?]
[Mussa.]
[Mussa!]
[Hvordan kom du ind i Israel?]
[Hvor er din ven, der slap væk?]
[Udmærket.]
[Tag din tid.]
[Jeg vil have en advokat.]
[Hvad sagde du? En advokat?]
[Du er tosset.]
Dana, jeg skal se forsvarsministeren om en time.
Forstået, men han er svær at knække.
-Han bad om en advokat! -Endnu bedre. Lad Zarkawi komme til.
De forpulede svin pønser på noget, og vi har intet.
Okay, jeg er på sagen.
Slip ham!
[Sæt dig her.]
[Gå væk! Hold op!]
[Slap af, jeg er her for at hjælpe dig!]
Slip ham! Lad ham være!
[Jeg vil hjælpe dig!]
[Slip mig! De tævede mig! De torturerede mig!]
[De bandt mine hænder! Slip mig!]
[Hold kæft!]
[-Sådan, sådan!] [-God dreng!]
[Godt gået, min ven.]
[Goddag. Jeg er Zarkawi, advokat.]
[Har de gjort dig fortræd?]
[-Hvem har sendt dig?] [-Hvem?]
[Den Humanitære Organisation. Kender du til den?]
[Hvordan kan du hjælpe mig?]
[Hør, de ved, at der var en tredje person med dig.]
[Han blev set på tankstationens overvågningskamera,]
[hvilket hjælper os.]
[Du siger, at du ikke skød nogen, er det forstået?]
[Hør godt efter.]
[De vil have, at du giver dem]
[navnet på den tredje person, du var sammen med,]
[og til gengæld vil de nedsætte din straf.]
[Hvad siger du, Mussa?]
[Nå, jeg troede, at du forstod sagens alvor.]
[Tænk over det.]
[Jeg er en travl mand.]
[Jeg skal tale med 40 fanger i aften.]
[Lykke til, min ven.]
[Vent.]
-Hør her, det er Bashar. -Bashar? Hvad er der med ham?
Det tredje person er Bashar Hamdan. De kom hertil via en tunnel.
-Hvor er han så? -Det ved jeg ikke.
De havde falsk ID. Han kan være på Vestbredden, i Israel...
Pres ham, giv ham tørt på. Uanset hvad, Dana.
Okay, den klarer jeg.
Gabi, jeg vil have vagter omkring Galis hus 24 timer i døgnet!
Det skal du få, men Bashar kan umuligt vide,
hvor Gali og børnene bor, og du har intet hjem!
Tænk, at det skulle ske igen.
Desuden er der ingen tegn på, at han vil dig eller dem noget ondt.
Gabi, jeg tog Yaara fra ham, og jeg slog hans far ihjel!
Mon ikke han er ude efter mig?!
Gali slår mig ihjel, og Ido... pis!
Vi gør, hvad vi kan, okay? Hele Hebron-distriktet er afspærret.
Jeg vil tale med Hayfa. Hun ved, hvad han laver.
Jeg får det ud af hende. Hun er en klog pige.
Hun har mistet sin far. Hun vil ikke vil også miste sin bror. Stol på mig.
Okay, men du får én med, så der dog er en fornuftig person.
Godt.
Bare ring. Jeg skal til fysioterapeut om morgenen, men jeg er tilgængelig.
Det skal nok gå, bare rolig.
Vi skal nok få ham.
Godmorgen.
Dæk mig.
[-Fred være med dig, ven, alt vel?] [-Fred være med dig.]
[Hvordan går det med dig? Hvordan har benet det?]
[Det bliver bedre dag for dag.]
[Hvad med din far? Har du hørt fra ham?]
[Hvad laver du her?!]
[-Hvad laver du her?!] [-Slap af!]
[Jeg taler ikke med din slags! Fatter du det?]
[Jeg har spørgsmål. Jeg gør ikke noget.]
[Hvor er Bashar? Har I talt sammen?]
[Du får intet ud af mig, så bare glem det.]
[-Ved du, at han er i Israel?] [-Hvorfor skulle han det?]
[-Han ved, at I vil dræbe ham.] [-Han kom ind med en Hamas-trop.]
[Han har dræbt én, og vi ved, at han planlægger et nyt angreb.]
[Han kommer til at dø, forstår du det?]
[Værsgo at tage plads. Jeg er der straks.]
[Hvad er der, min ven?]
[Er der noget galt?]
[Nej, alt er godt.]
[Jamen, så er alt godt.]
[Hayfa, du har mistet din far. Din mor er i fængsel.]
[Hun kan løslades i morgen eller få livstid. Det er op til dig.]
[Forstået?]
[Der er to mennesker, du stadig kan redde,]
[men du skal give mig noget, hvis du nogensinde vil se dem igen.]
[Hvad pønser han på?]
[Det ved jeg ikke. Han sagde det ikke.]
[Hvad sagde han?]
[Lad os gå i gang.]
DET ER TID. GUD ER STOR!
[Alt okay? Hvad sker der?]
[Undskyld, nej... min mor har skrevet.]
[-Lad os gå i gang.] [-Lad os det.]
[Han sagde, at...]
[kaptajnen er ude af billedet.]
[At han skal til at knockoute.]
[Jeg håber, at han lykkes!]
[Vil du give mig min telefon?]
-Hvad så? -Gabi, det er dig. Du er hans mål!
-Hvad mener du? -Han vil have ram på dig!
Kom væk derfra! Vi er på vej!
Roi! Roi, det er ikke en øvelse!
Bashar Hamdan er måske i bygningen. Hold lav profil,
luk alle indgange, og gennemsøg alt.
Få gennemsøgt bygningen.
[-Fahed.] [-Undskyld, Gabi. Undskyld.]
[Men hvorfor?]
[De truede mig. Jeg havde intet valg. Jeg ville ikke.]
Roi!
[-Hvor er Bashar Hamdan?] [-Ingen anelse.]
[-Er han her?] [-Jeg ved det ikke. Jeg er ked af det.]
[Også mig.]
Hænderne på ryggen!
[Må Gud hjælpe dig.]
-Hallo? -Min fysioterapeut arbejdede med dem.
-Hans fysioterapeut. -Han truede mig.
-Han skulle fuldføre missionen. -Pis!
Dumme svin. Hvad med Bashar?
Intet. Vi kæmmede hele bygningen, tjekkede kameraer,
parkeringspladser, selv lighuset.
-Jeg tror ikke, at han er her. -Hvor fanden er han så?
Skiderik. Skiderik!
Hallo?
Hvem er det?
-Doron? -Hvem er det? Yaara?
Hvad er der galt?
Han er her.
Hvor er det?
Inde i mit hus.
Kør til Beit Zayit, skynd dig!
Okay.
Sig til ham, at jeg er på vej. Lad mig tale med ham.
[-Abu Fadi.] [-Bashar, lad pigen være i fred.]
[Vi kan mødes, hvor du vil, forstået? Forstået?!]
[Vi taler her. Kom, jeg venter på dig.]
Dumme svin.
Dumme svin!
Lort.
-Hvad så? -Hun er indenfor.
Vi ved ikke, hvem der ellers er derinde. Et forhandlingshold er på vej.
-Hvorfor? Han vil tale med mig. -Glem det, Doron.
Du går ikke derind alene. Hun må ikke komme til skade.
Spørg ind til hendes familie: Om de er okay, og hvad han vil.
Tal med ham, og indled en forhandling.
Fortæl ham, at de løslader hans mor og reducerer hans dom,
og vigtigts af alt, sørg for, at han bevarer roen.
Det giver styrkerne tid.
[Bashar, jeg står uden for huset.]
[Hvor er Yaara og hendes familie? Sig, at de er okay.]
[Det får du snart at se.]
[Hvorfor "snart", Bashar? Det er mig, du vil have. Jeg er her.]
[Slip pigen fri, og tag mig i stedet.]
[Abu Fadi, jeg er ikke længere det barn, du trænede og fyldte med løgne.]
[Hvad vil jeg have?]
[Ingenting.]
[Jeg vil virkelig ikke have noget.]
[Hvad laver vi så her, Bashar? Der må være noget, ikke?]
[Jeg begik en fejl, Bashar. Det benægter jeg ikke,]
[men lad Yaara være. Hun er uskyldig.]
[Du har ret. Det er ikke hendes skyld,]
[men det var heller ikke min, vel?]
[Kan du huske, hvor jeg skulle have været i dag? Kan du det?]
[I Amman. Kan du huske boksekampen i Amman?]
[Kan du? At jeg stod til at vinde en guldmedalje?]
[Kan du huske, at du sagde, at jeg var en knockout-bokser?]
[Kan du huske det eller ej?]
[Dræb mig, hvis du vil. Ikke hende.]
[Troede I, at I kunne slippe for det, I har gjort?!]
[Du og din kaptajn?!]
[Bashar, jeg begik en fejl, men det behøver ikke at ende i krig.]
[Tænk på Hayfa, og hvor meget hvordan hun længes efter at se dig.]
[Tænk på din mor.]
[Du er alt, hun har tilbage.]
[Du skal ikke tale om min familie! Tal ikke om min familie.]
Bashar...
[Jeg er ked af det, Yaara. Undskyld.]
Jeg går ind.
-Alene? Er du tosset? -Han slår hende ihjel.
[Bashar, jeg kommer ind. Alene.]
[Hvad regner du med? At du vender hjem til din familie,]
[og at det kun er mit liv, der er ødelagt?]
[Mit liv og min families?]
[Du kommer til at bøde.]
[Du vil være tung om hjertet, når du går i seng i aften,]
[hver aften]
[til dine dages ende.]
Jeg beder dig...
Bashar...
[Bashar!]
Flyt jer! Flyt jer!
Åbn port syv.
Tekster af: Phoebus A. D. Moreleón