[ARABISK] [God morgen.]
[Hallo.]
[Hør, jeg sa jeg ville hjelpe.]
[Men jeg vil ikke bli involvert. Det er farlig, han har vakter.]
[-Hvor mange?] [-To, og de er bevæpnet.]
[-Følger de ham inn?] [-Jeg bare gir dere informasjon.]
[Prøv å forstå. Jeg har jobb og familie.]
[Følger de ham inn? Ja eller nei?]
[En venter foran døra, han andre ved heisen.]
[Ta denne.]
[-Nei, jeg bare gir informasjon.] [-Nå er du en av oss.]
[Jeg kan ikke ta med våpen inn. Vi sjekkes ved inngangen.]
[Jeg vil hjelpe dere, men...]
[-Fortalte du onkelen din om jøden?] [-Ja.]
[Han kommer til jobben din, ser nøye på deg,]
[snakker på arabisk som om dere er kompiser.]
[-Ikke sant?] [-Jo, men...]
[Vet du hva jævelen gjør?]
[Han kommer for å rekruttere våre brødre til å inngå samarbeid mot oss.]
[Forstår du?]
[Tror du ikke han ville rekruttere deg?]
[Spurte han ikke om du trengte hjelp?]
[Fikk ikke familien din visse fordeler?]
[De må simpelthen innse]
[at de vil få svi for deres forbrytelser.]
[Forstår du?]
[Gjem den.]
[Vær forsiktig.]
[Gud er med deg. Lykke til.]
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Varm mat, kald mat, skjære opp, ta oppvasken...
-Jeg tok masse oppvask i hæren. -Jeg hater å vaske opp.
Jeg er for traumatisert til å vaske opp.
-Hvordan har du det? -Ok.
-Er alle gått? -Ja.
-Klarer du deg? -Før i dag ble det litt mye.
Men nå er det bare familien som er igjen.
-Velkommen. -Hva skjer?
Forsvarsministeren ringte. Jeg fikk den ned til 3200.
-Hva da? -Husleien, alt inkludert.
-Bra pris. -Ellers kan du jo leie en campingvogn.
Har dere flere morsomheter?
Eller du bo hos Yoash, Yoav...
-Eller hva han nå heter. -Nurit?
Skjønner.
-Ser det bra ut? -Hva har du laget, Steve?
Det var noen som hadde det med.
Kjøttboller, schnitzel, kebab, pasta, og så videre.
Vi var midt i kaoset,
og løp tilbake til bilen.
Jeg snur meg og kan ikke se Avihai.
Jeg kalte ham opp: "Avihai, Avihai, kan du høre meg?"
Han svarte etter en liten stund:
"Jeg hører. Vent litt."
Jeg spør: "Hvor er du?"
"Alle kaster stein på oss, det er fullt kaos!"
-Jeg sa til Steve... -Han sa: "Få ham inn hit."
Jeg løp bort til huset og opp trappen mens jeg ropte: "Avihai! Avihai!"
Ikke noe svar.
Jeg gikk på taket, og fant ham sammen med en geit.
Ikke det dere tror. De må ha hatt geiten på taket,
og den satt fast i piggtråd. Han prøvde å befri den.
Geiten var helt vill, men han ga ikke opp.
Han tok den med på jobben.
-Han døpte den Renana. -Hvem skjøt pappa?
-"Hvorfor Renana?" sa jeg. -Hva spurte du om?
Hvem skjøt pappa?
Faren din ble skutt mens han...
dekket Doron.
Doron prøvde å ta en vi var ute etter.
Faren din ville hjelpe, og mannen skjøt ham.
Doron var hos ham hele tiden.
Han vek ikke fra hans side.
Faren din var en helt.
Du bør være stolt av ham.
Hva skjer, kompis?
Her sitter vi og spiser og hygger oss,
og forteller vitser, som om...
som om ingenting var hendt.
Hvorfor, kompis?
Hvorfor måtte du gå etter ham?
Når du hadde ordre om ikke å gjøre det?
Hvorfor?
Jeg er så glad i deg, men jeg kan ikke se deg i øynene.
Jeg kan ikke for det.
Jeg bare er slik.
Det er min svøpe.
Men din svøpe også.
Du lovet Anat å bli hjemme, men to dager senere kom du likevel.
Og Nurit?
Og Sagi?
Og Eli?
Vi har alle vår svøpe. Vi bare går på.
Jeg gjorde mitt livs største tabbe,
og jeg forstår at du ikke kan se meg i øynene, for det kan ikke jeg eller.
-Glad i deg. -Glad i deg, kompis.
Kom igjen.
Hei.
-Dette er Doron. -Hallo.
-Tusen takk. -Vi er så takknemlig.
Nå er vi familie.
-Hvordan har du det, Yaraa? -Jo, det går.
-Og med deg? -Det er bra.
Sikker?
Ikke egentlig.
-Lei for å høre om kollegaen din. -Avihai, ja.
Jeg ville si kondolerer til kona hans, men...
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Bare si hei. Hun vil bli glad for å se deg.
-Hvordan går det hjemme? -Bra.
Det er rart å ha alle rundt meg. Familie, venner...
Folk i Beit Zayit er ikke vant til slikt,
men jeg er veldig glad for å være her.
Jeg også.
Om du trenger noe, hva som helst, så har du nummeret mitt.
Bare ring, uansett hva du vil.
Takk. Du også.
Skal vi gå inn? Jeg kan presentere deg.
Trekk pusten dypt.
DHAHIRIYA, SØR FOR HEBRON, PALESTINSK SELVSTYREOMRÅDE
[Den israelske okkupasjonshæren gjennomsøkte Gush Etzion-området.]
[Tidligere i dag ble det meldt et drap...]
[Bashar?]
[Bashar, hva gjør du her?]
[Trodde du vi ville aldri ses igjen?]
[Bashar, er du helt gal? Du kan ikke være her.]
[Jeg savnet deg.]
[Kapteinen som ødela huset vårt, er her stadig.]
[-Ikke bry deg med ham.] [-Han sier han ikke gir seg]
[før du er tatt. Skjønner du ikke, Bashar?]
[Du skulle sett begravelsen til far.]
[Alle kom.]
[Alle som husket navnet hans.]
[Når jeg har gjort mitt...]
[vil de huske mitt også.]
[Hva mener du?]
[Vil du råtne i fengsel, slik som far?]
[Han tilbrakte livet bak lås og slå,]
[og vi måtte si: "Han var en helt, han gjorde slikt et offer..."]
[Bashar, hvorfor kom du tilbake?]
[Alt ordner seg. Den kapteinen skal ikke plage deg mer.]
[Bashar, de dreper deg!]
[Nei da.]
[Etter knockouten jeg skal gi dem,]
[vil alle vite hvem vi er.]
[Alle skal få lære seg navnet Hamdan.]
[Vi ses snart. Med både deg og mamma.]
Vi har hatt en tøff tid.
Har dere behov for det, så snakk med meg, eller hverandre, alt ettersom.
Det sies det beste er å gå rett løs på arbeidet igjen.
Så det gjør vi. Det er det vi kan best.
På dagsorden har vi tre bevæpnede menn
som er sett i en bygning i al-Ramadin i Hebron.
Trolig samme team som drepte en bosetter
ved Gush Etzion i går og stjal bilen hans.
Ifølge det vi vet, har et annet team kommet seg over fra Gaza
og planlegger et angrep. Med ukjent mål.
Kom inn.
-Folkens, dette er Majdi. -Hyggelig å møte dere.
Han er snikskytter og utlånt fra Antiterror-enheten. Sett deg.
Det var ikke lett å få ham. Måtte be både Shin Bet
og forsvarsministeren. Så vi er heldige.
-Hils på Steve... -Hei.
Sagi.
Doron.
Nurit.
Dere setter ham inn i sakene. En flott fyr.
Hva vår strategi angår...
-Liker du han der Majdi? -Absolutt.
Ikke noe tull, ok?
Hva betyr det smilet?
Jeg mener alvor.
Sagi, sånn blir det framover.
Så venn deg til det.
Kan jeg få låne Nurit litt?
-Ta vare på henne. -Det skal jeg nok. Greit?
Hvor er du fra, Majdi?
-Fra Majdal Shams, ikke sant? -Hurfeish.
Hørte snikskytteren deres ble skutt.
Nå kutter du ut.
Fleiper dere ikke med sånne ting?
Håper du er bedre til å skyte enn å slå vitser.
Vi drusere er ikke kjent for å være morsomme. Sorry.
Men dere tror jo på reinkarnasjon.
De har andre bra ting også. Som pitabrød, labneh-ost...
Og bartene. Med bart og fart.
Og kalotter med dusker på toppen.
-Velkommen, Majdi. [-Salam.]
300, sjekk om det fins utkikker på takene.
[Løk! Blomkål!]
[Løk!]
Området virker sikkert. Innta posisjon.
[Mottatt.]
[-Adjø.] [-Ha det.]
[Løk!]
-300, ser du hvor mange de er? -Nei. Ikke mulig å avgjøre.
[Løk!]
[Poteter!]
[Løk!]
[God dag.]
[-Løk?] [-Nei takk.]
-En bevæpnet i det andre rommet. -Mottatt.
Og en ved døra.
-Jeg ser en tredje. -Ok, gå!
[-God kvalitet.] [-Nei takk...]
[-Din jævel!] [-Sett deg opp!]
[Jeg har en.]
300, får du ID på den andre og tredje?
Nei, ser ikke andre eller tredje.
Klarert!
Let videre, vi må finne dem.
Nummer to er felt, ingen tegn på nummer tre.
[Hei, Mussa.]
[Jeg heter Amira. Står til?]
[Mussa Al Astal fra al-Bureij.]
[Hva fører deg til Israel?]
[Jeg vet alt om deg, skjønner du.]
[At du er kommandosoldat fra Khan Yunis-divisjonen.]
[Din overordnede heter Issam Yunis.]
[Vi har data på dere alle.]
[Men du kan dette:]
[Er du grei med meg, er jeg "grei" med deg.]
[Skjønner du?]
[Mussa.]
[Mussa!]
[Hvordan kom du deg hit?]
[Hvor er han som kom seg unna?]
[Greit.]
[Ta den tiden du trenger.]
[Jeg vil ha en advokat.]
[Hva sa du? En advokat?]
[Du er gal.]
Dana, om en time treffer jeg forsvarsministeren.
Skjønner, men han er en hard nøtt.
-Han ba frekt nok om en advokat! -Bra. Hent inn Zarkawi.
De svina planlegger noe, og vi har null informasjon.
Jeg tar meg av det.
[Ta henda vekk!]
[Vent her.]
[Forsvinn! Ikke mer!]
[Ro deg ned, jeg kom for å hjelpe deg!]
[Ta vekk henda! La ham være!]
[Jeg vil jo hjelpe deg!]
[Ikke rør meg! De slo meg! Og torturerte meg!]
[De bandt meg fast! Ikke rør meg!]
[Hold kjeft!]
[-Ser man det!] [-Flink gutt!]
[Flott innsats, kompis.]
[Hallo. Jeg er forsvarsadvokat Zarkawi.]
[Er det bra med deg? Slo de deg?]
[-Hvem har sendt deg?] [-Hvem det var?]
[Humanitær-organisasjonen. Har du hørt om den?]
[Hva kan du gjøre for meg?]
[De vet det var en tredje mann der.]
[Han ble filmet av overvåkningskameraer på bensinstasjonen.]
[Noe vi kan utnytte.]
[Vi sier du ikke skjøt noen. Skjønner du?]
[Hør nøye etter.]
[De vil du skal oppgi]
[navnet på den tredje som var der med deg.]
[Til gjengjeld vil de vurdere å tilby deg lavere straff.]
[Så hva sier du, Mussa?]
[Jeg trodde du forsto alvoret i dette.]
[Tenk på det.]
[Jeg er svært opptatt.]
[Jeg har 40 andre fanger å se til i dag.]
[Da får du ha lykke til.]
[Vent.]
-Hør her, det er Bashar. -Bashar? Hva med ham?
Den tredje i teamet er Bashar Hamdan. De kom via en tunnel.
-Og hvor er han? -Vet ikke.
De hadde falske ID. Han kan være på Vestbredden, i Israel...
Press mer ut av ham. Hva det enn krever.
Det tar jeg meg av.
Jeg vil ha 24-timers vakt rundt Galis hus. Døgnet rundt!
Det skal du få, selv om Bashar umulig kan vite
hvor Gali og ungene bor. Du har jo ikke noe hjem!
At hun må oppleve det igjen.
Ingenting peker på at han vil ramme deg eller familien din.
Jeg tok fra ham Yaraa, og drepte faren hans!
Er ikke det grunn god nok?
Gali dreper meg, og Ido... fuck!
Vi gjør alt vi kan. Vi har stengt hele området rundt Hebron.
Jeg vil snakke med Hayfa. Hun vet nok hva han har fore.
Hør. Jeg får det ut av henne. Hun er en smart jente.
Hun har alt mistet faren. Hun vil ikke miste broren sin også.
Ok. Men jeg får en til å følge deg, som respekterer reglene.
Greit.
Ring meg. Jeg skal til fysioterapeuten, men er tilgjengelig på telefon.
Det ordner seg, kompis.
Vi tar ham.
God morgen.
Dekk meg.
[-Fred være med deg. Står til?] [-Med deg være fred.]
[Hvordan har du det? Og beinet ditt?]
[Det blir stadig bedre.]
[Og faren din? Har du hørt fra ham?]
[Hva gjør du her?]
[-Hva vil du?] [-Ro deg ned!]
[Jeg snakker ikke med slike som deg!]
[Jeg må bare spørre deg om noe.]
[Hvor er Bashar? Har du møtt ham?]
[Du får ikke noe ut av meg, så bare glem det.]
[-Visste du han er i Israel?] [-Hva skulle han her?]
[-Dere ville jo drept ham.] [-Han kom med et Hamas-team.]
[Han har drept noen og planlegger et angrep.]
[Han kommer til å dø, skjønner du det?]
[Sett deg, jeg kommer straks.]
[Hva er det, kompis?]
[Noe i veien?]
[Nei, alt i orden. Ikke noe spesielt.]
[Hvis alt er i orden, er alt bra.]
[Hayfa, faren din er død, og moren din i fengsel.]
[Hun kan slippe ut i morgen eller sitte på livstid. Det avgjør du.]
[Skjønner?]
[Det fins to mennesker du fortsatt kan redde,]
[men du må gi meg noe om du vil se dem igjen.]
[Hva vil han?]
[Det fortalte han ikke.]
[Hva sa han?]
[Da begynner vi.]
VI SETTER I GANG. GUD ER STOR!
[Alt i orden? Hva er det?]
[Unnskyld... En melding fra mor.]
[-La oss sette i gang.] [-Ja.]
[Han sa at...]
[kapteinen ikke vil plage meg.]
[At han skulle slå en knockout.]
[Håper han lykkes!]
[Gir du meg telefonen min?]
-Ja? -Gabi, det er deg, du er målet!
-Hva mener du? -Han er her, han vil drepe deg!
Du må ut derfra! Vi kommer!
Roi? Roi, dette er ikke en øvelse!
Bashar Hamdan kan være her. Be vaktene holde en lav profil,
steng alle utganger og start et søk.
Steng utgangene.
[-Fahed?] [-Jeg er lei for det, Gabi.]
[Men hvorfor?]
[De truet meg. Jeg hadde ikke noe valg. Jeg ville det ikke.]
Roi!
[-Hvor er Bashar Hamdan?] [-Jeg vet ikke.]
[-Er han her?] [-Vet ikke. Jeg er lei for det.]
[Jeg også.]
Henda på ryggen!
[Måtte Gud hjelpe deg.]
-Ja? -Fysioterapeuten min hjalp dem.
-Fysioterapeuten hans. -Jævelen truet meg.
-Og ble bedt fullføre oppdraget. -Fuck!
Fordømte jævel. Fant dere Bashar?
Nei. Vi finkjemmet bygningen, CCTV-kameraene,
parkeringen, ja selv likhuset.
-Tror ikke han er her. -Så hvor faen er han?
Fordømte jævel!
Hallo?
Hvem er det?
-Doron? -Hvem er det? Yaraa?
Hva er det?
Han er her.
Her, hvor da?
Hjemme hos oss.
Kjør til Beit Zayit, fort!
Ok.
Si at jeg er på vei. La meg få snakke med ham.
[-Abu Fadi.] [-Bashar, slipp jenta fri.]
[Jeg møter deg hvor du vil, har du forstått det?]
[Vi snakkes her. Kom, jeg venter på deg.]
Jævel.
Fordømte jævel!
Fuck.
-Hva foregår? -Hun er inne.
Vi vet ikke hvem flere. Forhandlere er på vei.
-Det er meg han vil snakke med. -Glem det, Doron.
Du går ikke inn alene. Du vil ikke hun skal bli skadet.
Spør ham om familien, om de har det bra. Spør hva han vil.
Snakk med ham og innled en strategi.
Si at moren blir sluppet ut, at han får nedsatt straff.
Hold linjen hele tiden og ro ham ned.
Gi innsatskreftene nok tid.
[Bashar, jeg er rett utenfor.]
[Hvor er Yaraa og familien? Har de det bra?]
[Det får du snart se.]
[Hvorfor "snart"? Det er meg du vil ha, jeg er her.]
[La jenta gå og ta meg i stedet.]
[Abu Fadi, jeg er ikke lenger den gutten du trente og fortalte løgner til.]
[Hva jeg vil?]
[Ingenting.]
[Jeg vil ingenting.]
[Så hva gjør vi her, Bashar? Det må være noe du vil?]
[Jeg gjorde en tabbe, Bashar. Jeg benekter ikke det.]
[Men det er ikke Yaraas feil.
[Du har rett. Det er ikke hennes feil.]
[Men det er ikke min heller, er det?]
[Husker du hvor jeg skulle vært i dag? Gjør du det?]
[I Amman. Husker du kampen i Amman?]
[Gjør du? Husker du at du sa jeg kunne ta gull?]
[Husker du at du sa jeg er en knockout-bokser?]
[Husker du det?]
[Drep meg, om du vil. Ikke henne.]
[Skjønte du ikke du ville få svi for det du gjorde?]
[Du og han kapteinen?]
[Bashar, jeg handlet feil. Men det må ikke ende i krig.]
[Tenk på Hayfa. Hvor gjerne hun vil se deg.]
[Tenk på moren din.]
[Du er alt hun har.]
[Du våger ikke snakke om familien min! Ikke snakk om familien min.]
[Bashar...]
[Jeg er lei for det Yaraa.]
[Jeg går inn.]
-Alene? Er du gal? -Han dreper henne.
[Bashar, jeg kommer inn. Alene.]
[Tror du at du kan få gå hjem til familien din,]
[og at bare min tilværelse blir ødelagt?]
[Min og familiens?]
[Du skal få svi for dette.]
[Du skal gå til sengs og være lei deg, i kveld,]
[og hver eneste kveld,]
[så lenge du lever.]
Vær så snill...
[Bashar!]
Slipp meg fram!
Åpne port sju.
Tekster: Martin Bjørlo