TEL AVIV, ISRAEL
SHIN BET (SÄKERHETSPOLISEN)
Den här vägen.
Hej, rabbin.
Enligt kriminalteknikerna sköts han på plats.
På nära håll.
DNA-fynd analyseras just nu i Israel och i Belgien.
Offrets blodgrupp matchar Gabis blodgrupp.
Dessutom fick enhet 8200 ett internt meddelande
från Hizbollahs säkra kanal i morse.
[ARABISKA] ["Måltavlan är död."]
Och så har vi detta, från Beiruts flygplats.
Amerikanska satellitbilder som vi fick först nu i morse.
Flygplanet är en privatägd Falcon 900,
registrerad hos iranska luftfartsmyndigheten.
Det avgick från Charleroi flygplats.
Vi bad om att stänga av luftrummet via utrikesministeriet.
Det skedde dessvärre inte.
Omar har sannolikt återvänt till Libanon med kroppen
och vi har satt igång alla åtgärder för att lokalisera honom.
-Lavi är representant för saknade i strid. -Hej.
-Kör. -Mossad fick ett meddelande
från tyska underrättelsearbetare i Beirut att Hizbollah kontaktade dem
och bad om ett fångutbyte i gengäld för kroppen.
Tidigare har de gjort allt för att dölja sitt innehav av kroppar.
Kanske insåg de att det skulle bli svårt nu.
Såg ni en kropp?
Har någon av er sett en kropp? Ni har en satellitbild.
Såg ni den med era egna ögon? Varför begraver ni honom?!
Alla indikationer leder till samma slutsats.
Chansen att Ayub överlevt är liten.
"Liten"? Har ni tappat förståndet?
"Liten"?!
Dana har också uppdaterat om en pågående händelse i Jenin.
Mordet på stadens säkerhetschef, Abu Osama,
sannolikt av Omars kusin, Adel Tawalbe, och hans män.
Dessa två händelser är tydligt kopplade till varandra och om jag får föreslå något
bör ni hantera dessa organisationer med misstänksamhet och försiktighet.
Tack.
Vad säger de på Ermetic?
Deras system har skannat vår molnmiljö och hittar inga tecken på dataintrång.
Molnet är säkert.
Adel Tawalbe måste ha fått information från en annan källa.
Skäms du inte?
Det suger för oss alla.
Han kämpade hårt för din skull och du ger upp?
Sitter där tyst?! På grund av satellitbilder på en kista?!
Doron, backa.
Ayub skulle aldrig ge upp hoppet om dig eller någon av oss.
Backa…
Annars vad?
Åk hem. Du kan inget göra.
-Vad är det som händer? -Jag mår bra.
-Är du okej? -Ja, men din vän behöver hjälp.
Jag? Du borde skämmas!
-Jag borde skämmas? -Ja!
Var var du, Doron? Va? Var var du?
-Du var där med honom! -Sluta!
-Så våga inte skälla på mig. -Dana…
JENIN, PALESTINSKA MYNDIGHETEN
[Hela Dahieh talar om dig, min käre Adel.]
[-Bra.] [-Du kan gå vidare med planen.]
[Nästa skede.]
[De kommer aldrig kunna förutse det.]
[-Fantastiskt, Haj.] [-Visst är det, min vän.]
[-Vi kommer gå till historien för detta.] [-Om Gud vill.]
[-Jag ska sätta igång.] [-Håll mig uppdaterad.]
[-Självklart.] [-Hejdå, hjälte.]
[Hejdå.]
[Nael, kom hit.]
[Säg åt killarna att göra sig klara, domedagen är här.]
[-Ska bli.] [-Kör.]
[Killar, skynda på, vi går.]
Itamar, jag förstår inte att rabbinen ens överväger det här.
Att förklara honom stupad soldat med okänd vistelseort.
Jag trodde jag skulle döda nån när jag hörde det.
Ja.
De kom till oss och förklarade situationen.
Vad finns att förklara?
Underrättelsetjänsten, Mossad, säkerhetspolisen, ingen ser mig i ögonen.
Vi har accepterat det.
Det är vad mamma ville och…
hon har rätt.
Det är ingen idé att bestrida det.
-Jag måste tillbaka. -Det hjälper inte att ge upp,
jag vet ju inte om han är död eller lever.
Det räcker nu, Doron. Vad vill du mig?
Du är precis som min pappa. Ni är sjuka i huvudet båda två.
Jag har hört historier om dig sen jag var barn.
Mördaren Doron, maskinen utan spärrar.
Jag tänkte alltid: "wow, vad coolt,
jag önskar att jag också vore så."
Men jag fattade inte att det är en allvarlig psykisk sjukdom
som sabbar allas liv, Doron!
Snälla, släpp det.
Låt honom dö i fred.
Du har en fraktur intill lårbenshuvudet, precis ovanför ingångssåret,
och en bristning i yttre vadmuskeln.
Du kommer att fungera som vanligt igen, men det tar tid.
Du behöver vila för att stärka dig.
När får jag åka hem? Det är det jag undrar.
Jag har inte ont. Jag kan använda kryckor.
Nurit, du är inte här för ditt ben.
Du åkte på uppdrag och utsatte din kropp för trauma.
Det har direkt påverkan på fostret.
Nu tar vi hand om dig tillsammans.
Åtminstone i två veckor, till slutet av trimestern.
Jag vet inte ens om jag ska behålla det.
Det är upp till dig, Nurit, men du är fortfarande gravid.
-Du måste förstå… -Vi pratar om det sen.
Hej.
-Hur går det, doktorn? -Hej.
Hur mår patienten? Samarbetar hon?
Inte direkt. Hon vill springa runt på backkrönen igen,
men hon kommer att få stanna här ett tag, okej?
-Ingen fara. Hon är van att bli bortskämd. -Krya på dig, Nurit.
Jag är kvar till sju om du vill prata.
Fan. Gör det fortfarande ont?
De har verkligen lagt ned mycket arbete på det här gipset.
Vad är det, älskling?
Är du okej?
Ja, en dusch skulle nog göra mig gott.
Jag förstår inte varför de håller dig kvar.
Tillsyn dygnet runt på grund av en fraktur i benet?
Är inte det lite märkligt?
Jag säger till doktorn att du har det bättre hemma.
-Jag pratar med henne. -Det är lugnt, älskling, jag kan göra det.
Sagi, jag pratar med henne imorgon bitti.
Okej.
Bor du verkligen här eller är det fejkat?
Titta vad jag hittade. Du har inte ens öppnat den.
Nu avslutar vi den här dagen.
Bra grejer.
Han kanske har rätt.
-Vem, Doron? -Vi kanske gav upp om Gabi för tidigt.
Såklart skulle han säga det.
Gabi fördes bort under hans ansvar. Det är klart han skulle flippa ut.
Jag kan inte sluta tänka på honom.
Vad han var med om i den lägenheten.
Höra teamet i byggnaden intill, så nära. Han visste att de var nära.
-Hej, Maya. -Ehud.
-Hej. -Allt bra? Kom in.
Först och främst,
här är din dator och mobiltelefon.
Säkerhetspolisen gav snällt tillbaka dem.
-Jag vet inte i vilket skick, men… -Äntligen, tack.
De är galna, eller hur?
Amos sa att de förstörde ditt hus, men jag ser att du har fixat till det.
Ja, jag har gott om tid nu, vet du.
Nu vet jag åtminstone skillnaden mot vanliga polissökningar.
Japp.
Vilken röra.
-Vilken röra. -Vad är det, Ehud? Berätta.
Jag beordrades ge dig obetald tjänstledighet.
Det kom inte från mig
eller från HR eller polischefen,
utan från ministeriet för offentlig säkerhet.
-Obetald tjänstledighet? -Jag skällde ut dem.
Jag sa till dem att du är en ansedd polis,
med en imponerande meritlista. Ett halvår undercover
där ingen annan narkotikapolis vågade vara.
-Fråga Shimrit hur jag skällde… -Jag fattar inte.
Är jag misstänkt för nåt? Har jag begått ett brott?
Vad är det?
En säkerhetsfråga, sa de.
Men oroa dig inte, jag är inte klar med dem.
En säkerhetsfråga? Det är så långsökt.
Om du vill överklaga står jag bakom dig.
Vi ber HR-chefen att titta på saken.
-Jag tänker inte vara tyst om detta. -Det är lugnt. Tack.
-Okej. -God natt.
-Jag ska försöka sova i några timmar. -Gör det.
Vad?
Du är min underordnade, Dudi.
Jag bad om omplacering.
Inte på grund av dig. Jag ville bara berätta.
Noterat.
Jag måste verkligen få lite sömn.
Till och med Itamar gav upp.
De gav inte upp hoppet.
De accepterade verkligheten. Det är annorlunda.
Att sörja honom
och aldrig glömma honom
är allt vi kan göra nu.
Han har rätt.
Det skulle inte skada dig att göra detsamma.
Den jäveln som torterade honom
strövar runt fritt.
På fri fot i Libanon, inte direkt din sektor.
-De kommer ta honom. -Ja.
Det är en tidsfråga,
nån dag, månad, två år. Den jäveln är en död man.
Det verkar som om Omar har låg prioritering.
Han lurade Mossad och Shin Bet. De kommer inte låta det passera.
-Ja. -Du måste bara acceptera
att det inte är du som kommer att skjuta.
Precis.
-Finns det något att dricka här? -Ovanför spisen.
-Är du 14 år, eller? -Vad är ditt problem?
-Du har spelat det där hela dagen. -Jag är fast.
Men jag kan sluta när jag vill. Kolla in det här.
Backgammon!
[För i helvete.]
Vad är det?
Prata med mig.
När vi var i Bryssel fick Hagit en panikattack.
Hon kunde inte sova.
Jag utsätter henne återigen för den här skiten.
Om något händer mig kommer det ta kål på henne.
För att inte nämna barnen. Gud förbjude.
Hagit visste vad hon gav sig in på.
Det räcker. Vi är för gamla för det här jobbet.
Vad är det här? "Teamevent 2013." Har du sparat den i alla dessa år?
-Sätt inte på den. -Det kan du ge dig på att jag ska.
Sluta, Steve.
-Låt mig vara. -Vad nu?
CD-skiva…
-Skål. -Skål.
Det var Morenos födelsedag.
Grattis på födelsedagen!
-Boaz? -Ja?
Be Steve lägga på dem lite längre, de är fortfarande råa.
Herregud… De vill att du grillar dem lite till.
Vilket proffs du är. Otroligt.
Vad önskas i pitabrödet, Doron?
Var är Gali?
Jag vill inte ha nåt.
Bort med dig, idiot. Jag äter.
Såhär gör man kaffe. Lugnt och sansat.
[Man behöver ha tålamod, vännen.]
Hagit behöver mig där hemma. Nu går vi, Steve. Hon har bra tajming.
Måste gå nu.
Det här var kul. Uppmuntrande.
Älskar dig.
Du är en sån idiot. Varför gjorde du sådär?
BEIRUT, LIBANON
DAHIEH, HIZBOLLAHS HÖGKVARTER
[Upp med hakan, hjälte.]
[Du har skänkt stor respekt till organisationen,]
[din familj och varje muslim.]
[Det var inte bara jag, Haj Ali.]
[Vi har förlorat flera kämpar som gav sina liv för den här kampanjen.]
[De är Allahs martyrer, men tack vare dig,]
[kommer vi slå judarna så hårt att det aldrig glöms.]
[Jag pratade med din kusin Adel förut. Vet du vad han sa?]
[Det du gjort kommer att gå till historien. Förstår du?]
[Tack. Tack så mycket, Haj.]
[Omar…]
[Du är väldigt viktig för oss, Omar.]
[Jag lovar att vi ska ta hand om dig och se till att Aishas behov uppfylls.]
[Apropå Aisha så har jag funderat.]
[Jag vill träffa henne, om så bara för en stund, en kväll.]
[Det är inte så lätt, Omar. Jag förstår dig, det gör jag,]
[men du är den mest efterlysta personen, inte bara bland judarna]
[utan globalt, av européerna och Interpol.]
[Och nu när jag bett din kusin att gå vidare till nästa steg]
[skulle en kväll kunna förstöra allt.]
[-Det förstår du, eller hur?] [-Ja.]
[Men jag lovar dig att vi ska ta hand om Aisha,]
[och du kommer att få besöka henne så snart det går,]
[och hon kommer att vara stolt över dig.]
[Tack, Haj.]
DU HAR ETT MEDDELANDE SOM VÄNTAR PÅ DIG FRÅN "ASAL"
KLICKA HÄR FÖR ATT SE MEDDELANDET
[Min älskling, min kära…]
[-God kväll.] [-God kväll, Nizar. Sätt igång.]
[Kör nu och skynda dig tillbaka innan vi upptäcks.]
FNEIDIK, NORRA LIBANON
[-God morgon.] [-God morgon.]
[-Hej, Aisha.] [-Hej, Um Samer.]
[Min älskade.]
[Omar, min älskling.]
[-Du är tillbaka.] [-Min älskling.]
[Jag kan inte komma hem än.]
[Varför inte? Vad mer behöver de av dig?]
[De är snart klara.]
[Jag jobbar på det. Låt mig slutföra det, det är viktigt,]
[och sen kommer jag hem och ska vara med dig hela tiden.]
[När vi gifte oss sa du att du ville ha en familj, barn.]
[Den saken har inte förändrats.]
[Men jag hade inget val.]
[Jag var tvungen att åka.]
[Omar…]
[Jag vill inte bli en ung änka.]
[Förstår du det?]
[Min älskling, min kära, förlåt att jag kontaktar dig såhär,]
[men jag är i knipa.]
[Jag vet inte vad du hört, det är svårt.]
[och du måste hjälpa mig för mitt liv står på spel, syster.]
[Lyssna noga. Gå hem till mamma.]
[I rummet med det bruna skåpet]
[har jag tejpat ett litet paket i översta lådan.]
[Ta det utan att bli sedd och berätta för mig när du har det.]
[Det är väldigt viktigt.]
[Jag hade inte vänt mig till dig om det fanns andra sätt.]
[Svara mig på den här appen. Ingen kan se våra meddelanden.]
[Jag väntar på ditt svar.]
[Älskar dig, mitt hjärta.]
Det här är Musab al-Adas. Abu Osamas chaufför som anslöt sig till Adels grupp.
I morse ringde han ett samtal från sin privata mobil
till sin speciella vän Ismail Tamimi, apotekare på Al-Warda i Jenin.
Han kunde inte ses på ett tag.
Definiera "speciell". En gruppmedlem?
-Hans älskare, Eli. Häng med. -Men säg det, då.
Hur ska jag veta vad "speciell" betyder?
Okej, vi levererar honom inlindad i rosa band.
-Det är brådskande, fattar du? -Okej.
-Vi försöker ta reda på vad han vet. -Vad hände med teammedlemmen jag bad om?
Nurit är tjänstledig och jag behöver en ersättare.
-När får jag honom? -Henne. Shani Russo kommer tillbaka.
Russo?
Är hon klar med bergstoppen?
-Hon kommer till genomgången. -Jag trodde att hon bara gör soloprojekt.
Gaza, Libanon. Minns hon ens hur man arbetar i ett team?
Om hon har glömt är jag säker på att ni kan påminna henne.
Nu har du fått en teammedlem som du bad om.
Vad är det, Eli? Berätta. Vad är det?
-Jag behöver en paus, jag… -Eli…
Eli, våga bara inte sluta nu, hör du det?
-Jag behöver dig, vi är mitt i ett krig… -Det är vi alltid.
-Frågan är när det blir vapenvila? -Aldrig, det vet du.
Jag vet att det är hektiskt. Jag ser hur du bär teamet på din rygg,
tro mig, jag gör det.
Men först gör vi slut på Adel Tawalbe, sen tar vi det därifrån.
-Okej? -Okej.
Okej.
JENIN, PALESTINSKA MYNDIGHETEN
[-Hej.] [-Hej.]
[-Kan jag hjälpa dig?] [-Ja.]
[Jag letar efter en kräm som luktar gott.]
[Vi har den här krämen som är bra för händerna och kroppen.]
[Den har en antydan av kokosdoft. Prova den.]
[Russo, jag skickar in ungen.]
[-Jag finns här om du behöver hjälp.] [-Tack.]
[Han fick meddelandet.]
[MIN KÄRA, VI SES VID BAKRE INGÅNGEN. MUSAB.]
[-Vad händer, Russo?] [-Han går ut på baksidan.]
[Släpp mig!]
[Försiktigt!]
[-Nu åker vi!] [-Vi åker!]
[Kör!]
[Jag svär på att jag inte är inblandad i något. Jag är bara apotekare.]
[Jag heter kapten Ziad. Har du hört talas om mig?]
[-Har du det?!] [-Nej, nej.]
[Jag är inte inblandad. Jag vill inte ha problem.]
[Din vän Musab al-Adas, vad har han för sig?]
[Varför kan han inte träffa dig på några dagar? Berätta!]
[Jag vet inte. Han ringde bara och sa att han åker iväg.]
[Ismail, tänk efter, annars sätter jag upp foton runtom i lägret]
[där du suger av honom på apotekslagret.]
[Förstår du?]
[Sluta böla! Berätta!]
[Vart är han på väg?]
[Berätta!]
[Lugna dig, Ismail.]
[Det kommer att bli bra.]
[Andas.]
[Ismail, jag heter Amira.]
[Jag ska förklara en sak för dig.]
[Det är inte dig vi är ute efter.]
[Problemet är att Musab planerar att skada oskyldiga människor,]
[och händer det, så kommer du att hamna i fängelse i flera år.]
[Vore inte det synd?]
[Låt oss undvika det.]
[Vart är Musab på väg, va?]
[Vad har han för sig?]
[Jag vet verkligen inte.]
[Han brukar inte berätta något för mig]
[och jag frågar honom inte.]
[Ismail, om du hjälper oss att hitta honom, så får han leva. Okej?]
[Annars dör han. Den saken är säker.]
[Hans och ditt liv kommer att vara över.]
[Du kan förhindra det genom att hjälpa mig.]
[Jag vet verkligen inte.]
[Titta på mig, Ismail.]
[Titta på mig.]
[Sa han något märkligt eller annorlunda?]
[Några dagar sen, plötsligt…]
[…från ingenstans,]
[så frågade han om jag någonsin varit i al-Shaykh Muwannis.]
[Jag sa: "Nej. Har aldrig hört talas om det."]
Dafna, utfärda en röd varning!
Skicka styrkor till universitetsområdet i norra Tel Aviv.
Informera chef för Mossad och ämbetsverket.
[Nu kör vi.]
[Skynda, Musab.]
[Hej, Munir.]
[Kör!]
RAMAT AVIV (AL-SHAYKH MUWANNIS)
[Iväg med dig. Lycka till.]
Jag är trött på fester…
Kaspi!
Elad! Elad!
Lavi!
Inget nytt. Shin Bets chef och områdesbefälhavaren
är på väg till en briefing.
Jag och Dudi är där om 20 minuter.
-Han släppte av mig hemma för ombyte. -Jag är här med jouren.
-Säg till när ni är här. -Det gör jag.
-Varsågod, Amira. -Ge mig fem minuter.
DORON
Ja?
-Dana. -Ja?
-De försökte döda mig. -Va?!
Nån jävel med en AK-47 pepprade hela mitt hus, Dana.
Va?! Vem?!
Han ser palestinsk ut.
Han har en Beretta M9 och är med säkerhetsstyrkorna.
-Är du okej? -Jag mår bra, han mår…inte så bra.
Okej.
Jag ringer upp om fem minuter. Var tillgänglig.
Okej.
Undertexter: Linnéa Deurell