У нього Беретта М9. Він із їхніх сил безпеки.
Гаразд. Я передзвоню за п'ять хвилин.
-Будь на зв'язку. -Добре.
Так?
Моран, це Дана. Дай Рафаеля, це терміново.
Його тут немає. Стався жахливий інцидент.
Лаві і Каспі застрелили. Ми не знаємо, чому.
Каспі і Лаві? І ви не витягли Дорона з дому?
-Ти де? -Збираюся, Зіад чекає надворі.
Так?
Чекай-чекай, що?
Так, вони забрали команду з їхніми сім'ями в кібуц під охорону.
Дана в нормі.
Так, бувай.
Як ти?
Пощастило, що пістолет того виродка заклинило, інакше б усе.
Що?
Дорон, Каспі, Лаві, ти… Цікаво, які ще імена він здав.
Хіба не ясно? Вони прийшли до вас додому.
-Їм відомо все, що знає Аюб. -Думаєш, я цього не розумію?
Отак, любий.
Я не вдаватиму, що все гаразд, доки вони нас звідси не випустять.
Ну хоч спробуй. Невже так складно?
Ось так, любий.
-Ну? -Як ви?
Як тобі наші кімнати? Романтика.
Так, пощастило ж нам.
Схоже, вона в доброму гуморі.
-Жартуєш? -Давай сумку.
Дожили, дядьку.
Ховаємося, як перелякані коти.
Ці скоти нападають на наші домівки.
Купка сцикунів, ось ми хто.
Мені заборонили провідувати Нуріт, уявляєш?
А ти як думав?
У них є наші імена й адреси, а в нас нічого.
-Що там? -Привіт.
Такий собі корпоративчик, га?
-Ви теж тут будете? -Лише я, діти в Бостоні.
Із Дороном хтось говорив? Він їде?
-Уявлення не маю. -Ходімо, покажу вашу кімнату.
-На добраніч. -На добраніч.
То де ж він? Я відучора з ним не говорила.
Ну це таке, він зі мною півтора роки не говорив.
-Це ж Дорон. -Ага.
-Ідеш? -За хвилину.
Так, покинь телефон, ходімо.
ФАУДА
БУДІВЛЯ ШИН БЕТ (СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ ІЗРАЇЛЮ)
Дороне, заходь. Дякую.
-То ти тепер у службі безпеки, Рафаелю? -Тимчасово.
Дякую, що приїхав цього скаженого ранку.
Як ти?
Чудово. Увечері мене мало не застрелили у власному домі.
Навіщо я тут?
-Є зачіпки? -Є план.
Омар Тавальбі отримає по заслугах, обіцяю.
І для цього мені потрібен ти.
ДЖАНІН, ПАЛЕСТИНСЬКА АВТОНОМІЯ
[АРАБСЬКОЮ] [Вітаю.]
[Вітаю, брате. Чув новини?]
[Гарна робота. Вдаривши по ним удома, ми показали приклад.]
[Так. Але це затьмарюється нашою гіркою втратою.]
[Халід Лагарджані загинув.]
[Нехай Бог змилостивиться над ним. Він був хорошим хлопцем.]
[Ми знали, що буде нелегко, але ми на правдивому шляху.]
[Ми мусимо йти далі, розумієш?]
[Ми пришлемо вам із Лівану ще двох бійців.]
[Гаразд, надсилайте. У нас все готово.]
[Бережи тебе Бог, брате.]
[І тебе.]
[Що ти тут робиш? Га?]
[-Мами немає вдома.] [-Мохаммеде, скисни.]
[А то що? Покличеш своїх дружків-копів?]
[Ой, зажди, тебе ж виперли з поліції.]
[Аби викликати на тебе поліцію, служити в ній мені необов'язково.]
[Я знаю, що ти хочеш говорити з адвокатом та рідними,]
[але спершу я хочу запросити сюди несподіваного гостя.]
[Готовий до зустрічі?]
[Капітане Загере, залиште нас на хвилинку.]
[У нас, євреїв, є приказка:]
[«Якщо робиш зло, то роби його з розмахом».]
[Розумієш, про що я?]
[Ви не спромоглися вбити всі цілі.]
[Тепер ти і героєм не станеш,]
[і у в'язниці зогниєш.]
[Тепер ти з нами до кінця своїх днів.]
[Думаєш, я з тих ваших палестинських колаборантів?]
[Не всі ми зрадники.]
Опа…
[Диви, який ти в нас борець. За цінності та ідею.]
[А Ісмаїль?]
[Думаєш, Хамас чи джихадисти будуть намагатися витягти ґея?]
[Я простежу, аби фото ваших з ним розваг були в туалетах усіх палестинських шкіл.]
[А також в'язниці, в якій ти сидітимеш.]
[Яка іронія.]
[Коли Ісмаїль буде боятися вийти зі свого дому —]
[знаєш, до кого він прибіжить?]
[До нас.]
[І знаєш, хто вийде його обійняти, Мусабе?]
[Звісно ж, я.]
[І я простежу, аби його й тут ніжно приголубили,]
[адже ти намагався мене вбити!]
[Відтепер, Мусабе, ти робитимеш те, що я скажу. Ясно?]
[І тоді Ісмаїль житиме.]
[Домовились?]
ІСПАНІЯ - ПАСПОРТ
ЕСТЕБАН МУНІРО
МАРІЯ МУНІРО
Що сталося?
У новинах лише сказали, що було три напади.
Ну?
Каспі і Лаві вбито.
Також напали на Дорона й Дану. Добре хоч ти тут.
Нас запхнули в кібуц під домашній арешт. Я втік полями.
Вітаю.
Любий, у мене фізіотерапія.
То нехай, я тут почекаю.
-Ви будете з нами на УЗД? -Ні, в нього робота.
-Яке ще УЗД? -Рутинне.
Просто аби переконатися, що з плодом усе гаразд.
Ясно. Поздоровляю з гарною новиною.
Що? Чому ти мені не сказала?
Саґі, мені шкода.
Я лиш…
Я не певна, чи хочу зберегти її.
Ще не пізно вирішити.
Я відчувала, що маю розібратися сама спершу.
Це ж моє життя, кар'єра.
-«Кар'єра?» -Справа не в наших відносинах.
Я кохаю тебе.
Але вона моя, тож і рішення за мною.
Саґі?
Та скажи ж ти щось!
Добре.
Звісно, вона твоя.
Лише твоя.
Рафаелю, ти здурів?
І це ти називаєш планом?
Дорон непридатний для такої задачі.
Це самогубство. Якщо хоче стати мучеником, нехай.
Але без мене.
Як скажеш.
Це що, помста?
-По-твоєму, це розважливо? -Дуже.
Убивці голів наших відділів мають померти.
Це вже на контролі прем'єр-міністра. Пізно дискутувати.
Що з тобою, дядьку?
Так! Розмазав того ліванського чмиря!
-А він знає, що ти з Ізраїлю? -Звісно, ні.
Я зазначив, ніби я з Наблуса. «Абдулла ван Дамм».
Невдаха.
Трясця!
Привіт, любий, як ти?
Усе гаразд? Обідатимеш?
Що?
Пішли плітки.
Про твій арешт службою безпеки,
відсторонення, Омара, Хезболлу.
Ну, і що?
Та нічого.
Тобто ти злишся на мене через чутки,
що мій брат, можливо, пов'язаний із Хезболлою?
Люба, чи ти не розумієш, що це й на мене впливає?
Га?
Піду пробіжуся. Поїм опісля.
Ця місія — вирок. Ти божевільний, Дороне.
Не те щоб це новина, просто ти сам себе перевершив.
Знаєш, чому він обрав саме тебе?
Чому?
Бо тобі немає чого втрачати.
Дякую.
Ти знаєш, про що я.
Він маніпулює людьми, Дороне, завжди.
Сильні, слабкі сторони і психотравми — це лише колонки в його екселі,
за якими він підбирає людей. Розумієш?
Ненавиджу цього покидька Рафаеля.
Я міг відмовитись.
Тоді я й тебе ненавиджу теж.
ЗОНА ДЛЯ БІЖЕНЦІВ, ДЖАНІН
[Ум Кхалід.]
[Миру тобі, Абу Кхалід.]
[Мені шкода, Абу Кхалід.]
[Ви можете пишатися своїм сином-героєм.]
[Із поміччю Аллага, він наблизив нас до визволення Єрусалима.]
[Він напав на сіоністів в їхніх домівках і загинув смертю мученика.]
[Опустити зброю. Опустіть!]
[Абу Кхалід, я дуже вам співчуваю.]
[Та ваш син не загинув намарно.]
[Що ж ти накоїв, дияволе?]
[Ви приносите лише горе та руйнування.]
[Забирайся.]
[Забирайтесь! Геть!]
[Поки я тебе не вбив! Геть, поки я тебе не вбив!]
[Не зважай, Аделю. Абу Кхалід в розпачі.]
[Він знає: син сам це обрав.]
[-Мусаб вийшов на зв'язок?] [-Ще ні.]
[Ми знаємо, що його розшукують, але ще не спіймали.]
[Передай йому, що це терміново, Муніре. На мене полює вся країна,]
[я не знаю, що робити.]
[На мене полює і поліція, і армія.]
[Скажи, що я наляканий до смерті.]
[Усе буде гаразд, друже, я передам йому. Просто скажи, де ти зараз.]
[У південному Тель-Авіві,]
[біля Центрального автовокзалу.]
[Що мені робити? Я відучора не їв, помираю з голоду,]
[але надто наляканий, аби просити допомоги.]
[Не хвилюйся, друже, я передам повідомлення.]
[Будь обережний і передзвони за годину.]
[Гаразд, дякую, але не баріться.]
[Браво, та ти в нас актор ще той.]
Пошуки терористичної групи, що минулої ночі
здійснила в Ізраїлі декілька нападів, набирають обертів.
Із нами сьогодні наш кореспондент Алон Бен-Давід…
НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
[ЗНАЙШЛА ПАКЕТ?]
[ТАК. ДЕ ТИ?]
[Люба, передай пакет]
[моєму другові Салеху у Маждаль-Шамс.]
[Адресу надішлю пізніше.]
[ТИ ЗДУРІВ?]
[ТИ ЗРУЙНУВАВ МОЄ ЖИТТЯ І СІМ'Ю. Я ВИМАГАЮ ПОЯСНЕНЬ.]
[Я знаю, і мені шкода, але моє життя в небезпеці.]
[За мною полює Хезболла і ці паспорти потрібні мені для втечі.]
[Я все виправлю, обіцяю.]
[Лише ти можеш мені допомогти.]
[Амір Махажне.]
Руссо?
[Люба.]
Де ж тебе носило, дурбелику?
-Чекала на моє місце, поки мене виженуть? -Звісно.
Як там твоя ферма? Чула, не дають тобі спокійно грядки порати.
-Не дадуть спокою старому пенсіонеру. -Так і є.
То що, ти тут, бо хочеш повернутися?
Я тут, але не хочу бути тягарем.
Маєш рацію.
Так простіше. Йди, але повертайся до нас знову.
Чого дивуєшся?
Лише про тебе й говорять.
Усім цікаво, чи впораєшся ти сам, як це буде.
Закладаєтеся, чи я повернуся? А ти на що поставила?
Ти ще й як повернешся, я ж тебе знаю.
Дзвонять? Ну гаразд тоді.
Не жени, що, не діждешся мене здихатись?
Скільки ми знайомі? Двадцять років? Ну й ну.
Може, ми останніми роками й віддалилися,
але ти досі один із моїх улюбленців.
Тому я маю повне право сказати тобі:
не роби цього з хибних причин.
Авіхая цим не повернеш.
Як і Боаза, Ґабі, Морено чи Яру.
Зроби це через своє переконання, що так треба,
це дасть запобігти майбутнім трагедіям. Лише задля цього.
[-Ясно?] [-Ясно.]
Мені вже час.
-Приглянеш за ними? -Аякже.
[Бережи себе.]
Ходімо, Дана кличе на збори.
Має?
Має, що таке?
Має, ти куди?
Мені шкода за оте, гаразд?
Я знаю, мені треба кілька годин, провітрити голову.
Добре.
Куди ти йдеш?
До мами. Буду пізно, лягай без мене.
МАЖДАЛЬ-ШАМС, ГОЛАНСЬКІ ВИСОТИ
[-Салех?] [-Так.]
Вони вбили наших колаборантів.
У нас не лишилось агентів, інформаторів, розвідданих.
Знайшли наші маячки, тож і даних про переміщення майже нема.
Думаємо, рано чи пізно він зв'яжеться зі своєю дружиною,
а доти ми слухаємо і чекаємо.
-Це остаточно і не обговорюється. -Це лайно собаче.
-Окрім неї жодних варіантів? -Заспокойся, Саґі.
-Ви вирішили нічого не робити! -Саґі, попустись.
Спецназ створить диверсію на в'їзді в зону,
під час якої ви проникнете до будинку
і займете свої пункти — спостереження!
Записуватимете усіх, хто входить і виходить із будинку,
у найдрібніших деталях.
Дружина Аделя — Сара Тавальбі.
У них один син, Карім.
Іноді заходить його мати. Та її сестри.
І довго нам там стирчати?
Поки не схопимо поганця й не прострелимо йому голову.
-Просили допомоги? Це все, що я маю. -А як щодо наших сімей?
Залишатимуться під охороною в кібуці.
Удачі.
Готуйте медалі.
[Ось те, що він просив.]
[-Поклади назад до сумки.] [-Я мала це передати.]
[Поклади назад.]
[Мені наказано довезти тебе до кордону, все. Жодного слова про якісь пакунки.]
[Я не знаю, що ти везеш, і це не моя справа.]
[Так а мені що робити?]
[Мені відомо, що там тебе хтось зустріне,]
[хтось із знайомих твого брата, аби щось отримати від тебе.]
[-Це все, що мені відомо.] [-Усе, забудь.]
[Заспокойся. Сядь і послухай мене.]
[Слухай, я тебе не знаю і все це мені не подобається.]
Рафаелю, вона не клює, щось підозрює.
[Присядь.]
Не забувайте, на наш діпфейк і паспорти вона клюнула.]
Вона думала, що говорила з братом.
[Ти ж приїхала сюди, тож, схоже, брат тобі небайдужий.]
[-Коли стемніє, я повезу тебе…] [-Так пізно?]
[Коли стемніє, я повезу тебе в одне місце.]
[Із-за кордону приїде хтось інший, і на тому все.]
[Якщо згодна, супер. Як ні — можеш іти.]
[Він казав не так. Мені це не подобається.]
Ґілі.
[ЩОСЬ НЕ ТАК. НЕГАЙНО ВИЙДИ НА ЗВ'ЯЗОК!]
-Зварганити голосове? -Ні, давай текстом.
Не поспішай.
Пиши: «Я тут».
[Я ТУТ.]
[ВІН ХОЧЕ ВЕЗТИ МЕНЕ НА КОРДОН. МИ ТАК НЕ ДОМОВЛЯЛИСЬ!]
Пиши: «Нічого не поробиш,
я не довіряю нікому,
окрім родичів.
Це питання життя або смерті».
[НІЧОГО НЕ ПОРОБИШ. Я НЕ ДОВІРЯЮ НІКОМУ, ОКРІМ СІМ'Ї. ЦЕ ПИТАННЯ ЖИТТЯ АБО СМЕРТІ.]
[ГАРАЗД.]
[ТИ НАЙКРАЩА, ДЯКУЮ, СЕСТРИЧКО!]
[Усе гаразд?]
[-Перепрошую?] [-Так?]
[-Каву, будь ласка.] [-Аякже.]
ДЖАНІН, ПАЛЕСТИНСЬКА АВТОНОМІЯ
Процедуру ви знаєте: поки одна пара відпочиває, друга на чатах.
Під'їжджає машина.
Це Сара.
[Хутчіш, любий, вже пізно, тобі час до ліжечка.]
Із сином.
Як ти, дядьку. Нуріт тобі життя не дає?
А я попереджав: шлюб це не жарти.
При обрізанні тобі вкорочують член, але він швидко загоюється.
А от у шлюбі член тобі відкручують із яйцями на додачу, назавжди.
Замовкни, Стіве.
Це не смішно.
ПАЛЕСТИНО-ІЗРАЇЛЬСЬКИЙ КОРДОН ПІВНІЧНІШЕ ДЖАНІНА
[-Дякую, Муніре] [-Щасти, Мусабе.]
[Ти герой.]
[-Абу Карім захоплюється тобою.] [-Він теж тут?]
[Ні, друже, він привітає тебе особисто тоді, як матиме час.]
[Ходімо, машина чекає.]
Наша зміна.
Дякувати богу.
Що?
-Пригадуєте спостережний пункт у Хевроні? -Чи я пам'ятаю?
Такий запах не забудеш.
Він місяць не мився, від нього відгонило, наче від мерця.
-Нас ледве не спалили через сморід. -Сморід не те слово.
Чим тебе там годували?
-Ми ледве не задихнулися через тебе. -Ох, дядьку…
Що таке, Саґі?
-Чого насупився? -Поговори з нами, братику, ну що таке?
Нуріт вагітна.
Ого!
-Вітаю! Так радіти ж треба. -Щастя-здоров'я.
Та годі.
Вона не вирішила, чи збереже її.
Уявляєте?
Вона приховувала від мене, я випадково дізнався.
Хотілося все там рознести в палаті.
Ну, добре хоч на кібуці відірвався, та й дешевше.
Брате, Нуріт завжди така була.
-Твоя дружина навіжена. -Не така, як усі.
То що робитимеш?
Це її вибір, мені байдуже.
Усе налагодиться, брате.
Ми тупо марнуємо час.
ГОЛАНСЬКІ ВИСОТИ, СИРІЙСЬКО-ІЗРАЇЛЬСЬКИЙ КОРДОН
МИ НА МІСЦІ
Вони прибули.
Чудово.
[-Хіба тут десь не проходить кордон?] [-Ми його проїхали.]
[Це демілітаризована зона, тож огорожі демонтували.]
[Не барімось.]
Щось не так?
Ми так далі не можемо.
Біля нього навіть ніхто не ходить.
-Повернись на пост, добре? -Послухай.
Знічев'я він тут не з'явиться.
Він знає, що ми його шукаємо. Що наразі він у списках номер один.
То що ти пропонуєш?
-Давай щось утнемо. -Типу?
Давай встругнемо щось, аби викурити його зі сховку.
-Що тут у вас? -Саґі пропонує пхнути Аделя на слизьке.
Ти здурів? Нам наказано збирати інформацію, жодних контактів.
Скажи йому.
Я ж не про війну на повну, лише пхнути трішки.
Ти збожеволів. Скажи йому: в жодному разі.
Ти чув: в жодному разі.
Ти мислиш ірраціонально.
Я не сидітиму тут, чекаючи, поки він переб'є нас поодинці, ясно?
Як довго уряд покриватиме проживання наших сімей у кібуці, по-вашому?
Тиждень, може, два? А тоді що?
Давайте закладемо фугас біля його будинку. Наробимо шелесту,
налякаємо дружину, побудимо сусідів.
Він кулею зі сховку вилетить, схибить у чомусь, файл в архів.
Я сам зроблю.
Ви нічого не чули й не бачили.
Тим паче вона.
[Не барись. Чекаю тут.]
[-Двадцять секунд.] [-Хутчіше.]
[Тату?]
[Де мій тато? Він із вами?]
[-Малий, іди додому, тут небезпечно.] [-Каріме?]
[-Малий, додому!] [-Каріме?]
[Додому, малий! Додому!]
[Швидше! Додому! Швидко!]
Ні-ні!
Переклад субтитрів: Наталя Лозицька