[ARABŠTINA] [Karíme?]
[Jdi domů!]
[- Rychle!] [- Ne!]
[- Jasmín, pojď sem!] [- Karíme!]
[Karíme, drahoušku! Co jste mu udělali?]
[Karíme, drahoušku.]
[Karíme, zlatíčko, probuď se!]
[Jasmín, nakládám auto.]
[- Karíme, vzbuď se!] [- Karíme?]
[- Pomozte.] [- Jak se jmenujete?]
[- Jsem Sára.] [- Jsem Jasmín. Jsem zdravotní sestra.]
[- Věřte mi, pomůžu mu.] [- Vzbuď se, zlato!]
[Věřte mi.]
[Samire, co Munir?]
[- Samire, slyšíš?] [- Jo, jdu za Munirem.]
[Karíme, slyšíš?]
[Karíme, ukaž mi, že slyšíš.]
[Karíme!]
[- Munire, jsi v pořádku?] [- Jo, pomoz mi vstát.]
[Karíme, slyšíš? Mluvím s tebou!]
[Tady přitlačte.]
[Zavolejte záchranku! Hned!]
[Karíme!]
[Samire, jsem v autě, připravte se na exit.]
[Ne, Munire, přijď sem!]
[- Kdo jste?] [- Tady na to přitlačte!]
[Pohyb! Jasmín, jedeme!]
[- Jsou na cestě?] [- Krvácí, rychle!]
[- Haló?] [- Jasmín! Teď!]
[- Karíme.] [- Jasmín!]
[Bude v pořádku.]
[Jasmín, jedeme!]
[Karíme!]
DEMILITARIZOVANÁ ZÓNA, IZRAELSKO-SYRSKÁ HRANICE
[Jsme blízko.]
[Co teď?]
[Budeme čekat.]
[Vážně se jmenujete Salah?]
[Jsem Amir. Amir Mahadžne.]
[- Amir odkud?] [- Z Šafa 'Amru.]
[Odkud znáte Omara?]
[- Dělali jsme spolu.] [- Taky jste prodával?]
[Myslela jste, že jsem učitel? Polda?]
[Všichni nevypadáme jako vy.]
[Myslíte, že vypadám jako polda?]
[Mít židovského manžela se asi taky hodí.]
[Proklepl jste si mě.]
[Šla jsem k policii, abych mohla žít, nečekat na almužny.]
[- Takže, jestli…] [- Tiše.]
[To je on. Pojďte.]
Auto je na místě.
- Můžeme. - Velení Arbel, můžete.
[To je armáda! Pojďte. Rychle!]
[Rychle! Zatraceně!]
[Odjíždí!]
[Schováme se tam!]
[Rychle!]
[Jsme v prdeli.]
[Co teď? Jak se vrátíme zpátky?]
[Zpátky? Jsme v háji.]
[Teď jsme v Sýrii.]
[Nemůžu tady zůstat.]
[Běžte zpátky, ukažte jim svůj odznak.]
IZRAELSKO-JORDÁNSKÁ HRANICE, JORDÁNSKÉ ÚDOLÍ
[- Zdravím.] [- Jsi Nael?]
[- Jo, ahoj.] [- Ahoj.]
[- Mír s tebou.] [- I s tebou.]
[- Všechno v pohodě?] [- Jo.]
[Pojďme.]
DŽENÍN, PALESTINSKÁ SAMOSPRÁVA
[Kamale, s tímhle opatrně.]
[- Vítejte.] [- Mír s tebou, Abú Karíme.]
[Mír s tebou. Zdravím.]
[Pojďte za mnou.]
[Tady jsme pro vás všechno připravili.]
[Není to sice jako laborka v Dahiehu,]
[ale je tu všechno, co jste požadovali.]
[Řekněte si o cokoli dalšího.]
[Potřebujeme víc svářeček, draslíku]
[a co nejvíce TNT.]
[Pokusím se, ale jak víte, není to jednoduché.]
[Kdy budou připraveny?]
[Pokud budeme mít všechno, co potřebujeme, bude to za týden.]
[Haló?]
[- Tohle je to zařízení k navigaci raket?] [- Jo, to je ono.]
[- Adele?] [- Jo?]
[- Právě volal Ahmed.] [- Kdo?]
[Ahmed. Jde o Karíma. Je v nemocnici.]
[Ty židovský svině! To byly ty židovský svině!]
[Je to jen dítě!]
[Karím, můj chlapeček.]
[Ti zmrdi.]
[Musím za ním.]
[To nejde, nemůžeš tam jít.]
[Cos to říkal? Kdo si myslíš, že jsem?]
[Můj syn je v nemocnici. Jasně, že tam půjdu!]
[Jdi mi z očí!]
[Abú Karíme, budou tam na tebe čekat.]
[Oni vědí, že přijdeš. Proto to udělali.]
[Drž hubu. Už ani slovo, jasný?]
[Půjdu za svojí ženou a synem, hned teď!]
[Jestli se bojíte, zůstaňte si tady!]
[Je to jasný?]
AMOS: AHOJ, ZLATO. BUDEŠ TAM I PŘES NOC?
JO. JSEM V POŘÁDKU. ASI TU ZŮSTANU O NĚCO DÉLE.
[Jistě.]
[Jo.]
[Tak jo, díky. Ahoj.]
[- Tak co?] [- Armáda tam pořád je.]
[Nemůžeme se vrátit. A navíc našli moje auto.]
[Nevím, co vám mám říct.]
[UVÍZLI JSME V SÝRII!]
[OMAR: JSTE OBKLÍČENI HIZBALLÁHEM, MUSÍTE PRYČ!]
[JESTLI SE VRÁTÍM DO IZRAELE, ZAVŘOU MĚ!]
[S kým si píšete?]
[- S bráchou?] [- Jo.]
[- Co řek?] [- Že jsme na území Hizballáhu.]
Další zpráva. [„Promiň, že jsem tě do toho zatáhl.]
[Chci ti pomoct, aspoň tě dostat ze Sýrie.“]
[JDI DO VSI ZA AJŠOU. TAM TI SNAD POMŮŽU.]
[- Co navrhuje?] [- Ale nic, jen nepodstatné věci.]
[Řekněte mi to.]
[Máme jít do vesnice jeho ženy. Prý je tam bezpečno,]
[ale to se nám nepodaří.]
[- Ta vesnice je v Libanonu?] [- Ano, Fnaidek.]
[Říká, že je tam bezpečno? Blázní?]
[To je jeho řešení?]
[- Tak jo, řekněte mu, že tam půjdeme.] [- To myslíte vážně?]
[Je to nejlepší volba.]
[Znám někoho, kdo nám může pomoct.]
[TO JE ŠÍLENOST, TO NEMŮŽU!]
Odpověz jí.
[„Majo, nemáme na vybranou. Jestli tam zůstaneš, zabijou tě.“]
Vsadím se, že to byl někdo z Fatahu. Adel má v táboře spoustu nepřátel.
Ale nikoho podezřelého jste neviděli.
Správně. Mohli tam tu bombu dát včera nebo před dvěma týdny, Dudi.
Jak je na tom ten kluk?
- Jak na tom je? - To se ptám já vás.
- Byl těžce zraněn. - Jo.
Měl štěstí, že tam byla Šani.
Proč šel v noci ven?
Viděli jste něco? Volal na něj někdo z venku?
Přestaneš se už vyptávat? Říkali jsme, že jsme nic neviděli.
Možná šel ven pro cigarety.
Tak jo. Dudi, dej nám chvilku.
Máte mě za idiota?
Jestli se dozvím, že za tím jste vy a že jste mi lhali,
máte vyhazov, je vám to jasný? Všichni!
Skončili jsme?
Zvládni svoje lidi a nemrhej mým časem.
Jdete tam znovu sbírat informace o tomto incidentu.
Krucinál.
Pracovat s vámi je doslova bomba.
Takže teď budeme všichni mlčet? To je náš plán?
Jo, budeme mlčet. Tak to v týmech chodí, vzpomínáš?
Tak to možná chodí na frontě an-Nusrá.
My nic takovýho neděláme. Co je to s váma?
Jste horší než Adelovi lidi.
Ti aspoň mají nějakou disciplínu a používají mozky.
[Můj známej je tady.]
[- Musso, kamaráde. Mír s tebou.] [- I s tebou.]
[Hele, celá tahle oblast je válečná zóna.]
[Musíme vypadnout, než dorazí Syřané nebo hůř, Hizballáh.]
[Tady nemůžete být takhle oblečená. Vydržte.]
[K hranicím Libanonu jsou to dvě hodiny jízdy.]
[Vyhodím vás u přechodu pro uprchlíky.]
[Bude tam spousta uprchlíků z Aleppa na severu. Smíchejte se s nimi.]
[Vojákům řekněte, že jste z města Dar'á. Až se vás zeptají na pasy,]
[řekněte, že jste při útocích o všechno přišli]
[a že míříte do tábora Nahr al-Bared.]
[Pak dostanete papíry.]
[Ty si pečlivě hlídejte, dokud neopustíte Libanon.]
[Bez nich vás okamžitě zatknou, rozumíte?]
[Pokračuj, co ještě?]
[Po kontrole vás posadí do autobusu do Bejrútu.]
[Vystupte hned v Nabatiehu]
[a jeďte taxíkem do Fnaideku za Ajšou.]
[Na taxíka.]
[Taky budete muset zaplatit Hizballáhu.]
[- Pamatujete si to všechno?] [- Jo.]
[Kamaráde.]
NEMOCNICE AL-RAZI, DŽENÍN
[Jdu dovnitř.]
[- Dobrý den.] [- Dobrý den.]
[- Děkuji.] [- Není zač.]
[Dobrý den.]
[Jsem Jasmín, zdravotní sestra. Pomohla jsem Karímovi.]
[Sundejte si ty brýle.]
[Otevřete kabelku.]
[Rozepněte si kabát.]
[- Běžte.] [- Děkuju.]
[- Dobré ráno.] [- Dobré ráno.]
[Jak je mu?]
[Teď už je to dobrý.]
[Celou noc měl bolesti, ale prý bude v pořádku.]
[Jste Jasmín, že? Jsem vám moc vděčná.]
[Díkybohu jste tam byla a pomohla.]
[Zachránila jste ho.]
[Pomohla jsem ráda.]
[Chudák malej.]
[Říkala jste, že jste zdravotní sestra. Pracujete v táboře?]
[Ne, ve městě. Jen jsem se přišla podívat, jestli je v pořádku.]
[Nesmí v noci chodit ven,]
[ale je zvídavý a nebojí se, tak šel.]
[Musím se vrátit do práce.]
[Jasmín.]
[Opravdu si cením toho, co jste pro nás udělala.]
[Karím je pro mě všechno.]
[Slibuju, že zase přijdu.]
- Jasmín, nějaké novinky? [- Cíl tu není.]
[Je u něj ozbrojená stráž a dva stojí u vchodu.]
[- Kluk je v pořádku.] - Tak jo, vrať se do auta, odjíždíme.
[Jsme tu.]
SYRSKO-LIBANONSKÁ HRANIČNÍ KONTROLA
[- Běžte.] [- Díky za všechno, kamaráde.]
[Bůh s vámi.]
[- Mám z toho špatný pocit.] [- Žádný strach.]
[Projdeme. Jen klid.]
[Všechno dobře dopadne.]
[Další.]
[Vy dva, pojďte sem.]
[Doklady.]
[Pane, nic nemáme, utekli jsme z vesnice Dar'á.]
[- Je mi líto, potřebuji vidět doklady.] [- Prosím vás, pane.]
[Prý nám pomůžou v táboře Nahr al-Bared.]
[Nemáme kam jít.]
[Potřebuji vaše doklady, i vaší ženy.]
[Pokud je nemáte, ustupte. Další!]
[Prosím vás, pane. OSN minulý týden odvezli našeho syna do Libanonu.]
[Od té doby jsme o něm neslyšeli.]
[Ani neví, jestli žijeme.]
[Moc vás prosím.]
[Vaše jména?]
[Salim a Nur al-Chamisovi.]
[Běžte.]
[- Děkujeme, pane.] [- Děkujeme.]
[Promiň, lásko.]
[Měl jsem tam být s vámi.]
[Neomlouvej se.]
[Za to můžou oni, ne ty.]
[Nic je nezastaví.]
[Jak je mu?]
[Je v pořádku. Doktor říká, že je v pořádku.]
[Ale neví, jestli se mu zahojí noha.]
[Musíme se za něj modlit.]
[Synku můj.]
[Jsem tady.]
[Postarám se o tebe.]
[Slibuju.]
[Slib mi, že najdeš ty mizery, který tohle udělali.]
[Jednoho po druhém.]
[Upálím je zaživa.]
[Jednoho po druhém.]
Něco mi na tom nesedí. Ta bomba tam nemohla být dříve.
Já to vyřídím, Dudi. Dobře ten tým znám.
Jo?
Hned jsem tam.
Volali z velína. Musaba odvezli do nemocnice al-Razi.
- Šel navštívit syna. - Adel má koule. Jdeme.
[Posaď se. Hned se vrátím.]
[- Dobrý?] [- Jo, díkybohu.]
[- Všechno v pořádku.] [- Jo, dobrý.]
Velitelství vzdušných sil, vyčkejte. Čekáme na potvrzení cíle.
Tady tým vzdušných sil. Rozumím, čekáme.
No tak, Musabe.
[Jo.]
[Pojď dál, Farasi.]
[- Mír s tebou.] [- I s tebou.]
[- Jsem rád, že jsi zpátky.] [- Bůh ti žehnej.]
[- Jak mu je?] [- Podle doktorů se uzdraví.]
[Dá-li Bůh, bude v pořádku.]
[Dá-li Bůh.]
[Ahoj.]
Dano, totožnost ověřena. Musab říká, že Adel je v nemocnici.
Vzdušné síly, identifikovali jsme ho. Je v nemocnici al-Razi.
Tady vzdušné síly. Predátor dorazí do osmi minut.
Našli Adela.
Ten hajzl přišel do nemocnice za synem.
„Speciální kamarád“ toho lékárníka to potvrdil.
Už je vám líp?
Máte chuť vyhodit do vzduchu další děti?
Eli.
Musíme to nahlásit. Hned.
Hned teď. Něco takového nemůžeme krýt.
Vidíš? To jsem říkal.
- Russoová. - Co?
Jestli si o tom potřebuješ promluvit, tak fajn, chápu to.
Jsem tu pro tebe, můžeš se mnou mluvit.
Ale hlásit to by nebylo moudrý.
Nebylo by to moudrý? Neuposlechnutí rozkazů není moudrý!
Detonovat výbušniny u domovů nevinných lidí…
To stačí!
Má pravdu.
Je mi z toho fakt špatně.
- Špatně? - Jo.
- Tak si běž hrát vrchcáby! - Klídek.
- Jdi do prdele. - Nech mě být!
A ty, nezbláznila ses? Co?
K čertu s tím!
Myslíš, že když to nahlásíme, tak budeme z obliga? Co?
Chcete jít do vězení?
Zničit si život kvůli tomu parchantovi?
Vždyť to vyšlo, no ne? Vyšlo to!
Díky tomu jsme toho parchanta našli, tak si přestaňte stěžovat!
Chcete nám jít po krku i vy dva?
Styď se!
Málem jsme zabili dítě jenom kvůli tvý frustraci z Nurit!
- Hej! - Naser si!
Hej, přestaňte! Co je to s váma?
Musíme převzít odpovědnost!
- Nechápeš? - Všichni ticho!
Už o tom nechci nic slyšet, ani od tebe, ani od tebe!
Kluk je mimo nebezpečí, toho parchanta jsme vyhnali z úkrytu!
A jestli díky tomu přestanou umírat lidi, tak to kurva stálo za to!
Tým vzdušných sil hlásí, že Predátor je na místě.
Čekáme na pokyny.
[Musabe, pojď sem.]
[Dej mi svůj telefon.]
[- Co?] [- Tvůj telefon. Dej mi ho.]
[No tak.]
[Co máš v kapsách?]
Ztratila jsem sledování mobilu. Nemůžeme si psát.
Vzali mu telefon.
Ale Musab ví, že má vysílačku u sebe.
[Přísahám, že jsem je skoro měl.]
[Ale někdo mě tam překvapil a musel jsem utéct.]
[Kdyby mě zabili, všechno by to bylo marné.]
[Jasně.]
Kdo je tam s Musabem?
[Jak to, že tě nehonili?]
[Honili mě. Aspoň 100 policajtů, psi, vrtulníky.]
[Odřel jsem si obličej, když jsem utíkal.]
[Schoval jsem se ve sklepě jednoho domu.]
[- Říkal jsi na autobusovém nádraží.] [- Nejdřív jo.]
[Ale když jsem slyšel, že se blíží, necítil jsem se tam bezpečně.]
[Tak jsem utekl.]
[Adele, moc mě to mrzí.]
Identita potvrzena. Je to náš cíl.
[To je dobrý, kamaráde.]
[Neboj se, budeš mít šanci.]
[Zatím tě chci mít u sebe. Jsi požehnáním.]
[Mluv. Co tě trápí?]
[Všechno je v pořádku. Opravdu, všechno je v pořádku.]
[Neboj se, Musabe.]
[Teď jsi se mnou, jsi v bezpečí.]
[Židé tě teď určitě hledají. Měl by ses schovat.]
[Vezmu tě do úkrytu.]
[Běžte.]
[Dívejte se sem.]
[Pojďte.]
[Sundejte si čepici. Bradu nahoru.]
[Běžte.]
[POVOLENÍ K PRŮJEZDU LIBANONEM: NUR AL-CHAMISOVÁ]
[SALIM AL-CHAMIS]
[Tohle bude platit tři dny.]
[Musíte ke kontrole na Správu pro uprchlíky v Bejrútu.]
[- Děkujeme.] [- Bůh s vámi. Hodně štěstí.]
Čekejte na potvrzení.
[Máme v plánu velké věci, Musabe.]
[- Lidé na tebe budou hrdí.] [- Dá-li Bůh.]
Tady tým vzdušných sil. Máme zamířeno. Povolení odpálit?
Zamítá se. Počkejte, až zdroj vystoupí.
Dejte mu chvilku. Vystoupí.
Tým vzdušných sil hlásí, že auto zastavilo pod střechou.
Nemáte vizuální kontakt.
Kde jsou?
Vzdušné síly hlásí obnovení vizuálního kontaktu.
[Adele, můžeme zastavit? Koupím si cigarety.]
[Jasně, kámo.]
Vzdušné síly hlásí, že jedna osoba vystupuje z vozidla.
Tým vzdušných sil, máte povolení.
Tady tým vzdušných sil. Rozumím.
[Není Boha kromě Alláha a Mohamed je Jeho poslem.]
Přímý zásah. Cíl byl zlikvidován.
Viděla jsi to?
„Vysoký představitel odboje zabit při záhadném výbuchu v Dženínu.“
Zase se můžeš nadechnout.
Odkdy se spoléháme na malé palestinské weby?
Kromě toho, v Libanonu musíme sejmout ještě jednoho zmetka.
Dej mi práska.
Co je?
Ale nic.
Musím na něj pořád myslet.
Na Gabiho.
Podívejme.
A to máš prý srdce z kamene.
- Teď Musaba stáhneš, že? - Jasně.
Díky.
Ano?
Není tu. Nikdo tu není.
Jak to myslíte?
Zdroj není na místě.
Zkuste ho zkontaktovat, už jsme tu 30 minut.
Dobře.
[Číslo, které voláte, je nedostupné.]
Tak co?
Nezvedá to, co?
- Sakra. - Můžeme to zabalit?
Jo, zabalte to.
Musab tam není.
[Číslo, které voláte, je nedostupné.]
- Zvedl to? - Ne.
- Bylo to správné místo? - Nejsme amatéři.
- Nejspíš dostal strach. - Nebo kulku do hlavy.
Zabalíme to.
Jsme přepadeni!
Ziad to dostal!
Překlad titulků: Zuzana Maklakowska