[ARABISK] [Kareem? Hvor er du?]
[Gå hjem, knægt. Gå hjem!]
[-Skynd dig!] [-Nej, nej!]
[-Kom her, Yasmin. Skynd dig!] [-Kareem!]
[Kareem! Hvad har I gjort ved min søn?]
[Kareem! Min elskede Kareem.]
[Kareem, min skat. Vågn op!]
[Jeg læsser varevognen, Yasmin.]
[-Vågn op, Kareem!] [-Kareem?]
[-Hjælp mig!] [-Hvad hedder du?]
[-Jeg hedder Shara.] [-Yasmin. Jeg er sygeplejerske.]
[-Jeg tager mig af din søn.] [-Vågn op, skat!]
[Stol på mig.]
[Hvordan har Munir det, Samir?]
[-Er du der, Samir?] [-Ja, jeg er på vej hen til Munir.]
[Kan du høre mig?]
[Kareem! Vis mig, at du kan høre mig.]
[Kareem!]
[-Er du okay, Munir?] [-Ja, hjælp mig op.]
[Kan du høre mig, Kareem?]
[Læg tryk her.]
[Ring efter en ambulance. Nu!]
[Kareem!]
[Jeg sidder i varevognen, Samir. Gør klar til at køre.]
[Nej, Munir, kom her!]
[-Hvem er du? Hvem er du?] [-Læg tryk her! Læg tryk her!]
[Kom nu! Kom nu, Yasmin!]
[-Kommer de?] [-Han bløder, skynd jer!]
[-Hallo?] [-Afsted, Yasmin! Nu!]
[-Elskede Kareem.] [-Yasmin!]
[Det skal nok gå.]
[Kom afsted, Yasmin!]
[Kareem!]
DEMILITARISERET ZONE GRÆNSEN MELLEM ISRAEL OG SYRIEN
[Vi nærmer os.]
[Hvad nu?]
[Nu venter vi.]
[Er Salah dit rigtige navn?]
[Jeg hedder Amir. Amir Mahajne.]
[-Hvor er du fra, Amir?] [-Shefa-'Amr.]
[Hvor kender du Omar fra?]
[-Vi har arbejdet sammen.] [-Solgte du også?]
[Troede du, jeg var professor? Eller betjent?]
[Ikke alle ser jødiske ud som dig.]
[Synes du, jeg ligner en betjent?]
[Din jødiske mand hjalp sikkert også.]
[Du har tjekket min baggrund.]
[Jeg blev betjent for at lægge mit liv om og ikke vente på almisser.]
[-Så hvis du…] [-Stille.]
[Det er ham. Kom.]
Varevognen er fremme.
-Afsted. -Arbel Command, afsted.
[Det er hæren! Kom. Skynd dig!]
[Skynd dig! Fandens!]
[Han kører!]
[Vi løber herinde!]
[Skynd dig!]
[Vi er på skideren.]
[Hvad nu? Hvordan kommer vi tilbage?]
[Tilbage? Vi er på den.]
[Vi er i Syrien nu.]
[Jeg kan ikke blive her.]
[Du kan jo gå ud og vise dem dit politiskilt.]
GRÆNSEN MELLEM ISRAEL OG JORDAN DEN NORDLIGE DEL AF JORDAN-DALEN
[-Folkens.] [-Er du Nael?]
[-Ja, hej.] [-Hej.]
[-Fred være med dig.] [-Og med dig.]
[-Går det godt?] [-Ja.]
[Kom.]
JENIN, UNDER PALÆSTINENSISK STYRE
[Vær forsigtig, Kamal.]
[-Vær hilset.] [-Fred være med dig, Abu Kareem.]
[Fred være med dig. Vær hilset.]
[Følg mig.]
[Vi har gjort klar til jer.]
[Det er ikke som laboratorierne i Dahieh,]
[men her er alt det, I bad om.]
[Tjek, om I mangler noget.]
[Flere svejsemaskiner, kalium]
[og så meget TNT som muligt.]
[Vi skal forsøge, men det bliver ikke let.]
[Hvornår har I det klar?]
[Hvis vi får alle materialerne, bliver det i næste uge.]
[Hallo?]
[-Er det anordningen til raketnavigation?] [-Ja, det er det.]
[-Adel?] [-Ja.]
[-Ahmed har lige ringet.] [-Hvem?]
[Ahmed. Han ringede om Kareem. Han er på hospitalet.]
[De forbandede jøder! Det er de forbandede jøder!]
[Han er jo kun et barn!]
[Min elskede Kareem.]
[De lede svin!]
[Jeg er nødt til at se ham.]
[Umuligt. Du må ikke tage derhen.]
[Hvad sagde du? Hvem tror du egentlig, jeg er?]
[Min søn er på hospitalet. Jeg tager derhen!]
[Og fjern dig så fra mig!]
[De vil vente på dig, Abu Kareem.]
[De ved, du kommer. Det var derfor, de gjorde det.]
[Hold kæft. Ikke et ord mere, er du med?]
[Jeg skal hen at se min søn og min hustru lige nu!]
[Hvis du er bange, så bliv her!]
[Er det forstået?]
AMOS: HEJ, SKAT. OVERNATTER DU DER?
JA. JEG HAR DET FINT. JEG BLIVER MÅSKE LIDT LÆNGERE.
[Det er fint.]
[Ja.]
[Okay, tak. Farvel.]
[-Nåh?] [-Hæren står stadig ved grænsen.]
[Vi kan ikke tage tilbage. Og de har fundet min varevogn.]
[Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.]
[VI ER FANGET I SYRIEN!]
[OMAR: MAYA, DU ER OMRINGET AF HIZBOLLAH. KOM VÆK!]
[HVIS JEG VENDER TILBAGE, BLIVER JEG ANHOLDT!]
[Hvem skriver du til?]
[-Din bror?] [-Ja.]
[-Hvad skrev han?] [-At det er Hizbollah-territorium.]
Skriv: ["Jeg er ked af alt det her rod, søs.]
[Lad mig i det mindste hjælpe dig ud af Syrien."]
[TAG TIL AISHAS LANDSBY. MÅSKE KAN JEG HJÆLPE DERFRA.]
[-Hvad foreslår han?] [-Det er irrelevant.]
[Sig det.]
[At vi skal tage til hans hustrus landsby. Der er sikkert.]
[Men det er umuligt.]
[-Ligger landsbyen i Libanon?] [-Ja, i Fnaidek.]
[Og der skulle være sikkert? Er han sindssyg?]
[Er det hans løsningsforslag?]
[-Sig til din bror, at vi gør det.] [-Er det dit alvor?]
[Det er vores bedste mulighed.]
[Jeg kender en, der kan hjælpe os.]
[DET HER ER VANVID. DET KAN JEG IKKE!]
Skriv:
["Vi har intet valg, Maya. Hvis du bliver, slår de dig ihjel."]
Det var nok nogen fra Fatah. Adel har mange fjender i lejren.
Du sagde, at du ikke så nogen mistænkelige.
Korrekt. Måske blev bomben placeret i går eller for to uger siden, Dudi.
Hvordan har drengen det?
-Hvordan har han det? -Jeg spørger dig.
-Han blev slemt såret. -Ja.
Han var heldigt, at Shani hjalp ham.
Hvorfor var han ude efter mørkets frembrud?
Så du noget? Råbte nogen nær huset efter ham?
Lad nu være med at spørge. Vi har jo sagt, vi intet så.
Måske gik han ud efter smøger.
Okay. Giv os et øjeblik, Dudi.
Ligner jeg en idiot?
Hvis jeg finder ud af, at I stod bag og løj for mig,
så er I ude, er det forstået? Alle sammen!
Er vi færdige?
Styr dit team og spild ikke min tid.
Du skal tilbage og indsamle oplysninger om hændelsen.
Pokkers.
Jeg havde glemt, at I er bragende sjove.
Skal vi så bare holde kæft? Er det planen?
Ja, vi holder kæft. Sådan fungerer et team, ikke?
Måske et Jabhat al-Nusra-team.
Vi ville aldrig gøre sådan noget. Hvad er der galt med jer?
I er værre end Adels mænd.
De har i det mindste disciplin og bruger hovedet.
[Min ven er kommet.]
[-Mussa, fred være med dig.] [-Og med dig.]
[Hele området her er en militærzone.]
[Vi må afsted, før syrerne kommer. Eller Hizbollah.]
[Du kan ikke gå sådan klædt her. Vent lidt.]
[Vi skal køre i Syrien i to timer for at nå Libanon.]
[Jeg sætter jer af, hvor flygtningene krydser.]
[Der er mange flygtninge fra Aleppo. Fald i ét med dem.]
[Fortæl soldaterne, I er fra Daraa. Når de spørger efter jeres pas,]
[siger I, at I mistede alt under bombningerne,]
[og at I skal til Nahr al-Bared-lejren.]
[Når I kommer igennem, får I papirer.]
[Pas godt på dem, indtil I forlader Libanon.]
[Uden dem bliver I anholdt, forstår I?]
[Fortsæt. Hvad ellers?]
[Efter kontrolposten sætter de jer på en bus til Beirut.]
[Stå af ved første stop i Nabatieh]
[og tag en taxa til Fnaidek, Aishas landsby.]
[Til taxaen.]
[I skal også betale Hizbollah-folkene.]
[-Kan du huske alt det her?] [-Ja.]
[Min ven.]
AL-RAZI-HOSPITALET, JENIN
[Jeg går ind.]
[-Hej.] [-Hej.]
[-Tak.] [-Pas på dig selv.]
[Hej.]
[Jeg hedder Yasmin. Jeg tog mig af Kareem.]
[Tag solbrillerne af.]
[Åbn tasken.]
[Åbn jakken.]
[-Værsgo.] [-Tak.]
[-Godmorgen.] [-Godmorgen.]
[Hvordan har han det?]
[Han har det fint nu.]
[Han havde ondt i aftes, men lægen sagde, at han klarer sig.]
[Yasmin, ikke? Jeg er dig så taknemlig.]
[Gudskelov, at du var der og kunne hjælpe mig.]
[Du reddede min søn.]
[Det gjorde jeg med glæde.]
[Han er en sød dreng.]
[Du sagde, du var sygeplejerske. Arbejder du i lejren?]
[Nej, inde i byen. Jeg kom bare for at se til ham.]
[Han måtte ikke gå ud om aftenen,]
[men han er nysgerrig og frygtløs, så han gik ud.]
[Jeg må tilbage til arbejdet.]
[Yasmin…]
[Jeg sætter virkelig pris på, at du hjalp min søn.]
[Kareem betyder alt for mig.]
[Jeg lover, jeg kommer forbi igen.]
-Noget nyt, Yasmin? [-Målet er her ikke.]
[Der står en bevæbnet vagt ved stuen og to ved hovedindgangen.]
[-Drengen har det godt.] -Gå ud til varevognen. Vi kører.
[Så er vi her.]
GRÆNSEPOST MELLEM SYRIEN OG LIBANON
[-Værsgo.] [-Tak for alt, min ven.]
[Må Gud være med dig.]
[-Jeg har en dårlig fornemmelse.] [-Bare rolig.]
[Vi kommer igennem. Bevar roen.]
[Det hele skal nok gå.]
[Næste.]
[Træd frem, I to.]
[Identifikation.]
[Vi har ingenting, hr. Vi flygtede fra Daraa.]
[-Jeg skal se jeres papirer.] [-Vær sød at hjælpe os.]
[Vi skulle kunne få hjælp i Nahr al-Baled-lejren.]
[Vi har ingen andre steder at tage hen.]
[Jeg skal se jeres papirer.]
[Hvis I ikke har nogen, så træd til side. Næste!]
[I sidste uge tog FN vores søn med til Libanon.]
[Vi har ikke hørt fra ham siden.]
[Han ved ikke, om vi er i live.]
[Jeg beder dig.]
[Hvad hedder I?]
[Salim og Nur al-Hamis.]
[Værsgo.]
[-Tak, hr.] [-Tak.]
[Undskyld, min elskede.]
[Jeg skulle have været der.]
[Sig ikke undskyld.]
[Det er deres skyld, ikke din.]
[De skyr ingen midler.]
[Hvordan har han det?]
[Lægen siger, han har det godt.]
[Men de ved ikke, om benet vil hele.]
[Vi må bede for ham.]
[Min kære søn.]
[Jeg er her nu.]
[Jeg passer på dig.]
[Det lover jeg.]
[Lov mig, du finder de idioter, der gjorde det her.]
[En efter en.]
[Jeg brænder dem levende.]
[En efter en.]
Deres version stemmer ikke. Der kan ikke have været pillet ved bilen.
Det ordner jeg, Dudi. Okay? Jeg kender teamet.
Ja?
Nu skal jeg være der.
Det var kommandocentralen. Musab blev kørt på Al-Razi-hospitalet.
-Han ville besøge sin søn. -Adel er modig. Vi kører.
[Sæt dig. Jeg er straks tilbage.]
[-Hvordan går det?] [-Godt, tak.]
[-Er alt i orden?] [-Ja, gudskelov.]
Sky Command, standby. Vi venter på et mål fra kilden.
Sky Command her. Modtaget. Standby.
Kom så, Musab.
[Ja.]
[Kom ind, Faras.]
[-Fred være med dig.] [-Og med dig, Musab.]
[-Godt, du er tilbage.] [-Gud velsigne dig.]
[-Hvordan har drengen det?] [-Lægen siger, han klarer den.]
[Må Gud gøre ham helt rask.]
[Om Gud vil.]
[Farvel.]
Identitet bekræftet, Dana. Musab siger, Adel er på hospitalet.
Identitet bekræftet, Sky Command. Send et Predator til Al-Razi-hospitalet.
Sky Command her. Predator ankommer om otte minutter.
De har fundet Adel.
Svinet tog hen for at besøge sin søn på hospitalet.
Apotekerens "særlige ven" bekræftede hans identitet.
Har I det så bedre nu?
Vil I sprænge nogle flere børn i luften?
Eli…
Det her skal rapporteres nu.
Lige nu. Vi kan ikke dække over sådan noget.
Kan du se? Jeg sagde det jo.
-Russo. -Hvad?
Det er fint, hvis du vil tale om det. Jeg forstår konflikten.
Du kan tale med mig.
Men det vil være uklogt at rapportere.
Uklogt? Det er uklogt at trodse ordrer!
At plante sprængstoffer tæt på uskyldiges hjem…
Så er det nok!
Hun har ret.
Hun har ret. Det føles helt forkert.
-Føles det forkert? -Ja.
-Så gå ind og spil backgammon! -Rolig.
-Rend mig. -Lad mig være i fred!
Er du blevet vanvittig? Er du?
For fanden da!
Tror I, de lader os slippe, hvis vi anmelder det? Hvad?
Vil I gerne i fængsel?
Og ødelægge vores liv på grund af den idiot?
Det virkede sgu da, ikke? Det virkede!
Vi hjalp dem med at finde svinet, så drop jeres tuderi.
Alle er imod os. Er I nu også?
Skam dig.
Vi slog næsten et barn ihjel, fordi du skulle tale om dine problemer med Nurit!
-Hallo! -Fuck dig!
Stop så! Hvad er der med jer?
Vi er nødt til at tage ansvar!
-Okay? -Hold kæft, alle sammen!
Jeg vil ikke høre mere om det! Hverken fra dig eller dig!
Drengen er uden for livsfare, vi fik røget svinet ud,
og hvis det betyder, at der ikke dør flere, var det sgu det hele værd.
Sky Command her. Predator-flyet er ankommet.
Afventer instrukser.
[Kom, Musab.]
[Giv mig din telefon.]
[-Hvad?] [-Giv mig din telefon.]
[Kom så.]
[Hvad har du i lommerne?]
Jeg har mistet signalet. Vi kan ikke skrive til hinanden.
De tog hans telefon.
Men Musab er ikke dum. Han ved, senderen følger ham.
[Jeg havde dem næsten,]
[men en vagt overraskede mig, så jeg måtte stikke af.]
[Havde de dræbt mig, havde det hele været forgæves.]
[Naturligvis.]
Hvem står sammen med Musab?
[Hvorfor løb de ikke efter dig?]
[Det gjorde de. Hundrede betjente, politihunde, helikoptere.]
[Jeg slog mig i ansigtet, da jeg flygtede.]
[Jeg gemte mig i en kælder om natten.]
[-På busstationen, sagde du.] [-Ja, i starten.]
[Men da jeg hørte dem nærme sig, følte jeg, jeg var i fare,]
[så jeg stak af.]
[Undskyld, jeg ikke gennemførte.]
Vi har en identitet. Det er målet.
[Det er okay, min ven.]
[Bare rolig. Chancen byder sig.]
[Hold dig tæt på mig. Du er en gave.]
[Sig frem. Hvad er der?]
[Alt er fint. Det er det virkelig.]
[Vær ikke bange, Musab.]
[Du er hos mig nu. Du er i sikkerhed.]
[Jøderne må være efter dig. Du bør gemme dig.]
[Jeg viser dig et skjulested.]
[Træd frem.]
[Kig denne vej.]
[Kom.]
[Tag huen af. Op med hovedet.]
[Værsgo.]
[ADGANGSTILLADELSE TIL LIBANON: NUR AL-HAMIS]
[SALIM AL-HAMIS]
[Den gælder i tre dage. I skal tage]
[til flygtningeadministrationen i Beirut og få tjekket ansøgningen.]
[-Tak.] [-Må Gud være med jer. Held og lykke.]
Sky Command, afvent identitet.
[Vi vil udrette store ting, Musab.]
[-Du gør dit folk stolt.] [-Om Gud vil.]
Sky Command her. Målet er fastlåst. Anmoder om lov til at affyre.
Nej. Vent, til kilden stiger ud af bilen.
Han skal nok komme ud.
Sky Command melder, at bilen er stoppet under en markise.
Ingen visuel kontakt.
Hvor er de?
Sky Command. Vi har visuel kontakt.
[Kan vi stoppe, Adel? Jeg skal købe smøger.]
[Selvfølgelig, min ven.]
Sky Command. Nogen stiger ud af bilen.
Tilladelse til at affyre, Sky Command.
Sky Command her. Det er modtaget.
[Der findes ingen anden Gud end Allah, og Muhammed er hans sendebud.]
Pletskud. Målet er elimineret.
Har du set det her?
"Nøglefigur i modstandsbevægelsen dræbt i mystisk eksplosion i Jenin."
Nu kan du trække vejret igen.
Tror vi nu på ubetydelige palæstinensiske hjemmesider?
Vi har også et andet svin, vi skal nakke i Libanon.
Lad mig få et hiv.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Jeg tænker bare på ham.
På Gabi.
Se dig lige.
Og så siger folk, du har et hjerte af sten.
-Du trækker Musab ud, ikke? -Naturligvis.
Tak.
Ja.
Negativ. Her er ikke nogen.
Hvad mener du?
Kilden er ikke på lokationen.
Kontakt ham. Vi har været her i en halv time.
Okay.
[Nummeret, du har ringet til, er ikke aktivt.]
Nåh?
Svarer han ikke?
-Pokkers. -Kan vi pakke sammen?
Ja, pak sammen.
Musab er der ikke.
[Nummeret, du har ringet til, er ikke aktivt.]
-Svarede han? -Nej.
-Var I det rigtige sted? -Vi er ikke amatører.
-Han fik nok bare kolde fødder. -Eller en kugle for panden.
Pak sammen.
Baghold! Baghold!
Ziad er blevet ramt!
Tekster af: Martin Schiær