‏כארים? לאן הלכת? ‏-תחזור הביתה, ילד! תחזור הביתה!
‏תחזור הביתה מהר! מהר! ‏-לא, לא, לא, לא!
‏יסמין, בואי מהר! ‏-כארים!
‏כארים, אהובי! מה עשיתם לבן שלי?
‏כארים! כארים, נשמה שלי.
‏כארים, אהובי, קום, תתעורר!
‏יסמין, אני מקפל הכול לרכב.
‏כארים, תתעורר. ‏-כארים?
‏בבקשה תעזרו לי.
‏איך קוראים לך, אחותי?
‏שארה, שמי שארה. ‏-שארה. אני יסמין. אני אחות.
‏תסמכי עליי ואני אטפל בבן שלך. ‏-תפקח עיניים, חביבי.
‏תסמכי עליי, תסמכי עליי.
‏סמיר, מה עם מוניר?
‏סמיר? סמיר, שומע? ‏-שומע. אני ניגש למוניר.
‏כארים, אתה שומע אותי?
‏כארים! כארים, תן לי סימן שאתה שומע אותי.
‏כארים!
‏מוניר, אתה בסדר? ‏-כן, כן. תן יד.
‏כארים, אתה שומע אותי, בני? ‏אני מדברת איתך, כארים.
‏תלחצי כאן.
‏תתקשרו לסהר האדום. מהר!
‏כארים. ‏-סמיר, סמיר, אני ברכב,
‏תהיו מוכנים לעוף מפה.
‏לא, מוניר. בוא.
‏מי אתם? מי אתם? ‏-תלחצי פה. תלחצי פה.
‏יאללה, בואו. יסמין, צאי משם.
‏הם בדרך? ‏-הוא מדמם, בואו מהר!
‏הלו? ‏-יסמין, החוצה עכשיו!
‏כארים, אהובי. ‏-יסמין!
‏יהיה בסדר.
‏יסמין, יאללה, מהר!
‏כארים.
‏אנחנו קרובים.
‏מה עכשיו?
‏מחכים.
‏סאלח זה השם האמיתי שלך?
‏שמי אמיר, אמיר מחאג'נה.
‏אמיר מאיפה? ‏-שפרעם.
‏אז איך אתה מכיר את עומאר? ‏-עבדנו יחד.
‏וואלה, גם אתה מכרת?
‏למה, למה ציפית? שאהיה פרופסור? שוטר?
‏לא כולנו נראים יהודים כמוך.
‏ככה אתה חושב? אני נראית שוטרת? ‏בגלל המראה שלי?
‏בטח גם הבעל היהודי שלך עזר, לא?
‏אני מבינה שעשית עליי תחקיר.
‏נהייתי שוטרת כי רציתי לשנות את חיי.
‏לא לחכות שמישהו יעשה לי טובה.
‏אז אם אתה… ‏-ששש…
‏זה הוא. בואי.
‏הצבא! בואי.
‏בואי, זריז!
‏יאללה, יאללה, מהר! כוס אמכ!
‏הוא נוסע.
‏יאללה, יאללה, פנימה!
‏קדימה.
‏אכלנו חרא.
‏מה עושים? איך נחזור?
‏איך נחזור? נדפקנו.
‏אנחנו בסוריה עכשיו.
‏אני לא יכולה להישאר פה.
‏תחזרי, תראי להם את תעודת השוטר שלך.
‏חבר'ה. ‏-אתה נאיל?
‏כן. אהלן וסהלן.
‏שלום עליכם. ‏-עליכם השלום.
‏הכול בסדר? ‏-הכול בסדר.
‏בבקשה.
‏כמאל, לאט לאט עם זה.
‏אהלן וסהלן.
‏שלום עליכם, אבו כארים. ‏-שלום עליכם.
‏שלום עליכם. אהלן וסהלן, אהלן וסהלן.
‏בואו, בבקשה.
‏זה המקום שסידרנו לכם.
‏לא בדיוק כמו המעבדות בדאחייה,
‏אבל בסך הכול יש פה כל מה שביקשתם.
‏תעשו סיבוב, תבדקו אם צריך עוד משהו.
‏נצטרך עוד רתכות ואשלגן
‏וכמה שיותר טי-אן-טי.
‏ננסה, אבל זה לא פשוט, אתם מבינים.
‏תוך כמה זמן יהיו מוכנים?
‏אם יהיו לנו כל החומרים, תוך שבוע.
‏הלו.
‏זה המנגנון להנחיית הטילים? ‏-בדיוק. זה הדבר.
‏עאדל.
‏כן. ‏-אחמד התקשר אליי עכשיו.
‏מי? ‏-אחמד. זה בקשר לכארים. הוא בבית חולים.
‏היהודים בני שרמוטה! ‏בני שרמוטה היהודים האלה!
‏הוא רק ילד! ילד!
‏כארים אהובי.
‏השרמוטות האלה.
‏אני צריך לראות אותו.
‏בלתי אפשרי. אתה לא יכול ללכת לשם.
‏מה אמרת? מה אתה חושב שאני?
‏הבן שלי בחדר ניתוח ואני לא אגיע לשם?
‏יאללה, עוף לי מהפנים! עוף!
‏אבו כארים, הם יחכו לך שם. הם יודעים שתבוא.
‏בשביל זה הם עשו את זה.
‏סתום. אני לא רוצה לשמוע מילה נוספת, הבנת?
‏עכשיו אני הולך לראות ‏את הבן שלי ואת אשתי. עכשיו!
‏ואם אתם מפחדים אתם יכולים להישאר פה.
‏הבנתם?
‏ברור.
‏כן.
‏טוב. תודה, שלום.
‏נו? ‏-הצבא עדיין על הגבול. אין איך לחזור.
‏וגם מצאו את הטנדר שלי.
‏לא יודע מה להגיד לך.
‏"אנחנו תקועים בצד הסורי, אתה מבין את זה!
‏"עומאר: מאיה, יש לידכם ‏המון כוחות של חזבאללה.
‏"אתם חייבים לעוף משם עכשיו!
‏"אני לא יכולה לחזור לישראל! ‏אני אכנס לכלא!"
‏למי שלחת את ההודעה?
‏מי זה, אח שלך? ‏-כן.
‏מה הוא אומר? ‏-שאנחנו בתוך שטח של חזבאללה.
‏אחותי, אני ממש מצטער שסיבכתי אותך.
‏אני רוצה לעזור לכם. ‏לפחות להוציא אתכם מסוריה.
‏- תגיעו לכפר של עיישה. זה מקום ‏בטוח. אולי משם אוכל לעזור לכם -
‏מה הוא מציע? ‏-עזוב, זה ממש לא רלוונטי.
‏נו, מה? ‏-הוא רוצה שנגיע לכפר של אשתו.
‏הוא אומר ששם בטוח יותר,
‏אבל עזוב, זה לא הגיוני.
‏הכפר של אשתו. איפה, בלבנון? ‏-כן, פניידק.
‏שם בטוח? הוא משוגע?
‏זה הפתרון שלו?
‏טוב, תגידי לאחיך בסדר. ‏-אתה רציני?
‏זו האפשרות הכי טובה שיש לפנינו.
‏יש מישהו שיכול לעזור לנו.
‏- זה מטורף! אני לא יכולה לעשות את זה! -
‏מאיה, אין ברירה. ‏אם את נשארת שם, את מתה.
‏זה האיש שלי.
‏חביבי, מוסא. שלום עליך. ‏-שלום עליך.
‏טוב, תקשיבו, כל האזור הזה הוא שטח צבאי.
‏חייבים להתחפף לפני שהסורים יגיעו
‏או גרוע יותר, חזבאללה.
‏את לא יכולה להסתובב פה ככה.
‏חכי רגע.
‏יש לנו שעתיים נסיעה בתוך סוריה ‏עד גבול לבנון.
‏אני אוריד אתכם ליד נקודת מעבר של פליטים.
‏יהיו שם הרבה פליטים מחאלב, מהצפון.
‏תתערבבו איתם.
‏לחיילים תגידו שאתם מדרעא, הבנתם?
‏כשמבקשים מכם דרכונים
‏תגידו שאיבדתם הכול בהפגזות, ‏לא נשאר לכם כלום
‏ואתם בדרך למחנה פליטים בנהר אל-בארד.
‏כשתעברו ייתנו לכם ניירות.
‏תשמרו עליהם טוב עד שתצאו מלבנון.
‏בלעדיהם יעצרו אתכם תוך רגע, הבנתם?
‏תמשיך, מה עוד?
‏אחרי המחסום יעלו אתכם ‏על אוטובוס לכיוון ביירות.
‏תרדו בעצירה הראשונה בנבטייה
‏ומשם תיסעו במונית לפניידק, הכפר של עיישה.
‏זה למונית.
‏תצטרכו לשלם גם לאנשי חזבאללה.
‏את תזכרי את כל זה? ‏-כן.
‏חביבי.
‏אני נכנסת.
‏שלום. ‏-שלום.
‏תודה. ‏-כל טוב.
‏שלום.
‏אני יסמין, אני אחות. אני זו שטיפלה בכארים.
‏תורידי את המשקפיים.
‏תפתחי את התיק.
‏תפתחי את הז'קט.
‏תיכנסי. ‏-תודה.
‏בוקר טוב. ‏-בוקר אור.
‏מה שלומו?
‏עכשיו בסדר.
‏היו לו כאבים בלילה,
‏אבל הרופא אומר שהוא יהיה בסדר.
‏יסמין, נכון? אני ממש מודה לך.
‏תודה לאל שעברת שם במקרה ועזרת לי.
‏הצלת את הבן שלי.
‏שמחתי לעזור.
‏ילד מתוק.
‏אמרת שאת אחות.
‏את עובדת פה, במחנה?
‏לא, בעיר. רציתי לראות שהוא בסדר.
‏אמרתי לו לא לצאת בלילה, ‏אבל הוא ילד סקרן ואמיץ, לכן יצא.
‏אני צריכה לחזור לעבודה.
‏יסמין,
‏אני ממש מעריכה את מה שעשית ‏בשבילי ובשביל בני.
‏כארים הוא כל חיי.
‏מבטיחה לך,
‏אני אבוא שוב.
‏היעד לא פה.
‏יש חמוש ליד החדר ועוד שניים ‏בתצפית בכניסה הראשית.
‏הילד יהיה בסדר.
‏הגענו.
‏- הביטחון הכללי של לבנון מעבר גבול -
‏בבקשה. ‏-תודה, חביבי, על הכול.
‏שאלוהים יהיה איתכם.
‏יש לי תחושה לא טובה.
‏אל תדאגי, אנחנו נעבור. אל תדאגי.
‏הכול יהיה בסדר.
‏קדימה.
‏אתם, קדימה.
‏התעודות שלכם.
‏אדוני, אין עלינו כלום, ‏ברחנו מהכפר שלנו, מדרעא.
‏מצטער, אני צריך לראות תעודות.
‏אנא ממך, אדוני הקצין, אמרו לנו ‏שבמחנה נהר אל-בארד יעזרו לנו.
‏אין לנו לאן לחזור.
‏אני מבין, אבל אני חייב לראות ‏תעודות שלך ושל אשתך.
‏אם אין לכם, אני מבקש ‏שתזוזו הצידה. הבאים בתור!
‏בחייך, אדוני,
‏לפני שבוע באו מהאו"ם, ‏לקחו את הבן שלנו ללבנון
‏ומאז לא שמענו ממנו.
‏הוא בכלל לא יודע אם אנחנו חיים או מתים.
‏בבקשה, אני מתחננת אליך.
‏מה השמות שלכם?
‏סלים ונור אל ח'מיס.
‏יאללה.
‏תודה, אדוני. ‏-תודה.
‏סליחה, אהובתי.
‏הייתי צריך להיות איתכם.
‏אל תתנצל.
‏זה הם, לא אתה.
‏אין להם אלוהים?
‏מה המצב שלו?
‏בסדר. הרופא אמר שהוא בסדר.
‏אבל לא יודעים אם הרגל תהיה בסדר.
‏אנחנו צריכים להתפלל למענו.
‏בני אהובי.
‏אני פה עכשיו.
‏אני שומר עליך.
‏מבטיח לך.
‏תבטיח לי שתתפוס את הכלבים שעשו את זה.
‏אחד-אחד.
‏אני אשרוף אותם חיים.
‏אחד-אחד.
‏שב פה, אני תכף חוזר.
‏מה המצב? איך הולך? ‏-תודה לאל.
‏הכול טוב? ‏-הכול טוב, תודה לאל.
‏כן.
‏פארס, תיכנס.
‏שלום עליכם. ‏-עליך השלום, מוסעב.
‏ברוך שובך בשלום. טוב שחזרת. ‏-תהיה בריא.
‏מה שלום הילד? ‏-הרופאים אומרים שהוא יחלים.
‏אנשאללה יהיה טוב. בעזרת האל הוא יחלים.
‏אנשאללה.
‏שלום.
‏מוסעב, בוא.
‏תן לי את הטלפון שלך.
‏מה? ‏-הטלפון שלך. תן.
‏יאללה.
‏מה יש לך בכיסים?
‏נשבע לך, כמעט הצלחתי,
‏אבל היה שם מאבטח או מישהו, ‏הפתיעו אותי והייתי חייב לברוח.
‏אם היו הורגים אותי, כל זה היה לחינם. ‏-ברור, ברור.
‏מי זה שם עם מוסעב?
‏אבל איך זה שהם לא רדפו אחריך? ‏-בטח רדפו.
‏איזה מאה שוטרים, כלבים, מסוקים.
‏הפצע הזה כאן, זה קרה כשנמלטתי.
‏אבל התחבאתי במחסן של בניין כל הלילה.
‏אמרת שהתחבאת בתחנה המרכזית. ‏-בהתחלה, כן.
‏אבל כששמעתי אותם מתקרבים
‏הרגשתי בסכנה,
‏אז עברתי.
‏עאדל, אני ממש מצטער ‏שלא הצלחתי לסיים את המשימה.
‏לא נורא, חביבי.
‏אל תדאג, עוד תקבל את ההזדמנות שלך.
‏בינתיים אני רוצה אותך קרוב אליי. אתה ברכה.
‏דבר איתי. מה יש?
‏הכול בסדר. באמת הכול בסדר.
‏אל תפחד, מוסעב.
‏אתה איתי עכשיו, אתה בטוח.
‏היהודים בטח משתגעים ‏כי ברחת להם. כדאי שתתחבא.
‏אני אקח אותך למקום מסתור.
‏בואי.
‏תסתכלי לכאן.
‏בוא הנה.
‏תוריד את הכובע. תרים את הראש.
‏לך.
‏זה תקף לשלושה ימים.
‏אתם צריכים להגיע למנהל הפליטים בביירות,
‏שם יבחנו את הבקשה שלכם. ‏-תודה רבה.
‏שאללה יהיה איתכם. בהצלחה.
‏אנחנו עומדים לעשות דברים גדולים, מוסעב.
‏אתה תהיה גאווה גדולה. ‏-אנשאללה.
‏אתה יכול לעצור לי רגע, עאדל?
‏אני אקנה סיגריות. ‏-בטח, חביבי.
‏אני מכיר כי אין אל מלבד אללה ‏וכי מוחמד הוא השליח של אללה.
‏המנוי שאליו חייגת אינו זמין.