Dano?
Já…
Je mi to moc líto, ale…
NABATIEH, LIBANON
[ARABŠTINA] [Nemáš hlad?]
[- Pojďme se najíst, než pojedeme dál.] [- Radši bych jel.]
[Je logické, že uprchlíci, kteří vystoupí z autobusu, mají hlad.]
[Chovej se přirozeně, neboj se.]
[Tak jo, půjdeme se najíst.]
SYRSKO-LIBANONSKÁ HRANICE
[Chytili jsme pašeráka.]
[Dostal sem dva Izraelce, muže a ženu.]
[Mluví arabsky, ale jsou Židé.]
[To je všechno, co nám ten Drúz řekl.]
[Tady centrála. Ihned ho sem přiveďte.]
Zkontaktujte Dorona.
Náš člověk Mussa vyslal nouzový signál.
- Je offline, má vypnutý mobil. - Zkoušejte to.
Aktivujte evakuační protokol.
[Nemáš ráda ostré?]
[Jsi ostudou svého národa.]
[To neslyším poprvé.]
[Hlídko 51, kde jste?]
[Na hlavní ulici, je tu klid.]
[Co jsi dělala u policie?]
[Lhala jsem. Šlo mi to skvěle.]
[Viděl jsem.]
[Vybírá si to na mně svou daň. Šest měsíců v utajení.]
[Uvnitř zločinecké organizace. Měla jsem tam vazby, přátele.]
[Lhát někomu, koho neznáš je snadné, ale jakmile se sblížíte, je to těžké.]
[Tady jsem kvůli bratrovi. Pořád mám kvůli němu problémy.]
[Rodina je rodina.]
[Je to můj mladší bratr.]
[Má štěstí, že má takovou sestru.]
[Mír s vámi. Potřebujeme se se ženou dostat to Fnaideku.]
[- Kolik za cestu?] [- Tři sta tisíc.]
[Dobrý muži, jsme ze Sýrie.]
[Nic nemáme. Slitujte se nad námi.]
[Bohužel, taková je cena. Taky se musím uživit.]
[Pomozte nám. Dvě stě tisíc. Jsme na mizině.]
[- Fajn, nastupte si.] [- Díky.]
ČTVRŤ DAHIEH, BEJRÚT, LIBANON
[Vyslýchají toho Drúze, který je převezl.]
[Chci, abyste uzavřeli všechny cesty na sever.]
[- Máme lidi na všech cestách.] [- Dobře.]
[A chci vidět fotky všech, kteří dnes překročili hranice.]
[- Seniory, děti, všechny.] [- Ano, pane.]
[- Bydlela bys tady u moře?] [- Tady?]
[Je to krásná země, ale byla zničena.]
[Takže preferuješ naši zemi.]
[Já bych tady u moře klidně žil. Chodil bych na ryby.]
[- Ty? Rybář?] [- Jo!]
[Uvařím ti výbornou rybu.]
[S nepálivou směsí.]
[Ukaž mi jejich papíry.]
[Nejsou moc staří?]
[Nikdy nevíš. Židé jsou schopni čehokoli.]
[Tohle napiš. Salim al-Chamis.]
[Přišel s Nur al-Chamisovou.]
[Ukaž.]
[Máte všechny papíry, ano?]
[Bude to v pořádku.]
[Doklady, prosím.]
[- Odkud?] [- Z Nabatiehu.]
[Kam míříte?]
[Prosím vás, pane.]
[Unikli jsme bombardování, míříme do Nahr al-Bared.]
[Náš syn je tam, v uprchlickém táboře OSN.]
[- Máte papíry?] [- Jistě.]
[Tady.]
[Pojďte se mnou.]
[Odveď je.]
[PRACOVNÍK POHRANIČNÍ KONTROLY]
[Žádný strach. Položí nám pár otázek a pustí nás.]
[Salim.]
[Nur.]
[- Tady stojí, že jste z Dar'á.] [- Správně.]
[Kdy jste Dar'á opustili?]
[Před třemi dny.]
[Třemi? Dostali jste se sem tak rychle?]
[Plete se. Možná už jsou to čtyři dny.]
[Vy jste Žid?]
[Jestli jsem Žid? Děláte si legraci? Kdo je u vás Žid?]
[Dejte mi vaše mobily.]
[Je vybitej.]
[Budu vás muset vzít na velitelství.]
[Vezmi je do auta.]
[Vám to ještě nestačilo?]
[Zničili náš dům, vzali nám syna, nic nám nezbylo]
[a vy nám vezmete i naši důstojnost?]
[Nemáte srdce? Nemáte slitování?]
[- Paní…] [- Nejsme zvířata.]
[Jsme důstojní lidé, o všechno jsme přišli.]
[A vzali nám syna.]
[Víte, jaké je netušit, jestli je váš syn v pořádku?]
[Prosím vás. Nechte nás odejít do Nahru.]
[Pro lásku boží.]
[Chci jen zase obejmout svého syna!]
[Dobře.]
[Počkejte tady, uvidím, co se dá dělat.]
DŽENÍN, PALESTINSKÁ SAMOSPRÁVA
[Vidíš?]
[Podívej na vzdálenost mezi nimi.]
[To samý platí pro Haifu.]
[Odtamtud sem.]
[Haló?]
[Hadž Ali.]
[Hadži, jak se máš?]
[Poslyš, sionisté propašovali do Libanonu dva svoje lidi.]
[Musíme přejít do fáze dvě. Začněte s rozmisťováním.]
[Hadži, ještě nejsme připraveni.]
[Tví lidé jsou profíci, ale potřebujeme víc času…]
[Rozumím ti, Abú Karíme, ale věděli jsme, že naše akce]
[povedou k rychlé odvetě.]
[Když sem dokázali propašovat zabijáky,]
[dostanou se i k tobě.]
[Veškeré naše úsilí přijde vniveč.]
[Neměli bychom to uspěchat, Hadži. Máme jen 20 řízených střel.]
[Jakmile je odpálíme, půjdou nám po krku.]
[Řekli jsme, že jim musíme zasadit takovou ránu, která je donutí k válce.]
[Dvacet střel nestačí, Hadži.]
[Chápu, ale nemáme na výběr. Použijte to, co máte.]
[A Bůh s tebou.]
[Tak jo.]
[Co říkal?]
[Chce, abychom ty střely rozmístili.]
[Je mi líto, ale máme přísné rozkazy ohledně bezpečnosti. Pojďte se mnou.]
[Na velitelství vám položí pár otázek.]
[Amire!]
[Haló?]
[Dva uprchlíci, manželé, zabili dva muže u Zgharty.]
[- Byli eliminováni?] [- Byli eliminováni?]
[Ne.]
[Ukradli džíp a míří na východ.]
[Kdo je to? Jak se jmenují?]
[Máte jména?]
[Nur a Salim al-Chamisovi.]
[Díky.]
[Hadži, já se o to postarám.]
[Pojedu tam a dohlédnu na pátrání.]
[Můžeš mi věřit.]
[Dobře.]
[Ale dej mi vědět, jakmile je najdeš.]
[Jednotko 72, rozmístěte zátarasy.]
[Blokujte všechny cesty do Tripolisu.]
[Neboj se, pořád jsou daleko.]
[- Co budeme dělat?] [- Půjdeme dál. Pojď.]
[Pojď.]
[Tudy.]
Máme zprávy z Libanonu o dvou uprchlících, kteří utekli kontrole.
Kruci.
- Co říkají? - Hledají je.
Přijíždějí posily z Bablije a Džunije.
Připojuje se k nim Hizballáh. Zabili dva jejich muže.
Doronův mobil je vypnutý.
Tak mu jen napište, ať okamžitě dorazí na místo evakuace.
Dejte mi vědět, až zprávu uvidí.
IHNED K EVAKUACI.
[Musím se vrátit, tady nemůžu zůstat.]
[Nemůžu.]
[Kam se chceš vrátit? Jak?]
[Celé to byla chyba.]
[Chtěla jsem mu jen pomoct a podívej se, kde teď jsme.]
[- Ani mi nezvedá mobil.] [- V žádném případě nemůžeme jít zpátky.]
[Zabili jsme dva jejich muže. Jdou po nás.]
[Naší jedinou šancí je dům tvého bratra ve Fnaideku.]
[Jdi sám, já jdu zpátky. Nechci tady zemřít.]
[- Zůstaneš tady.] [- Pusť!]
[Jestli půjdeš, jsi mrtvá.]
[Chápeš to?]
[Uhni!]
[Poslyš.]
[Bude to dobrý.]
[Promluvím s mým člověkem Mussou, on nám pomůže.]
[Žádný strach.]
[HIZBALLÁH]
[Hej, co to děláte?]
[Nevidíte, že to není ona?]
[Pusťte je.]
[Co ty, Amire? Čeká na tebe někdo doma?]
[Ptá se někdo, kam jsi zmizel?]
[Ne, v tom mám štěstí.]
[Jaký je tvůj příběh? Jak ty jsi skončil tady?]
[Jedno s druhým.]
[Není to škoda? Mohl bys skončit na 15 let ve vězení.]
[Tuhle práci jsem neplánoval.]
[Chtěl jsem být inženýr, stavař.]
[- Doktor.] [- Doktor?]
[- Říkal jsi, že jsi z Šafa 'Amru?] [- Jo.]
[Tam ses naučil takhle bojovat?]
[Ne. Byl jsem trenér boxu v Tel Avivu. ]
[V Tel Avivu? Žil jsi tam?]
[Rok. Chtěl jsem do pronájmu,]
[ale nemohl jsem.]
[Protože jsem Arab.]
[To je život, co nadělám?]
[Otázkou je, co tu děláš ty.]
[Já?]
[Prý tady dělají nejlepší kanafeh.]
[Tvůj manžel ví, že jsi tu?]
[Řekla jsem mu, že na chvíli potřebuju pauzu.]
[Je doma všechno v pořádku?]
[Ani ne. Představ si, že jsi policista]
[a GSS tě předvolá k výslechu,]
[protože tvoji ženu podezřívá z napomáhání terorismu. Jak by ti bylo?]
[Snažil se to skrývat, ale už od začátku měl pochybnosti.]
[Podezříval mě, jako kdyby mě neznal.]
[Omar má asi pravdu.]
[Když na to přijde, nevidíme věci objektivně.]
[Všechno je jen černobílý. Buď jsi Žid, nebo Arab.]
[Vždycky tě zklamou ti, kterým důvěřuješ.]
[Pověz mi, stojí tvůj bratr za to všechno?]
[Omar? Říkala jsem ti, že vždycky měl talent dostávat se do problémů.]
[A vždycky byl naštvaný na celou rodinu. Na našeho tátu,]
[který z nás udělal kolaboranty, přeběhlíky.]
[Na Araby v Ramle, kteří ho bili a nadávali mu do zrádců.]
[Na Židy, co na něj plivali, že je Arab.]
[A na mě, protože jsem se dala k policii.]
[To ho opravdu zlomilo. „Jak můžeš nosit tu uniformu?]
[Pracovat s nimi, vdát se za jednoho z nich? Kdo jsi?“]
[Problém je v tom, že já už sama nevím, kdo jsem.]
[Promiň, jen vteřinku. Podívám se, jestli mi Mussa odepsal.]
AMIR VERSUS ISSA
Rafaeli, je online.
Napiš:
[„Od včerejška tě marně sháníme.“]
[OD VČEREJŠKA TĚ MARNĚ SHÁNÍME.]
Píše: „Chápu, ale něco se stalo.“
„Kdy můžeš být na místě evakuace v Tripolisu?“
[KDY MŮŽEŠ BÝT NA MÍSTĚ EVAKUACE V TRIPOLISU?]
Něco píše.
„Jsme odtud deset kilometrů, ale jsme nedaleko Fnaideku
a můžeme Ajše doručit ty speciální pasy.“
Řekni mu: „Zamítá se.“
Musí se tam dostat. Zahajujeme evakuační protokol.
[Musíme do Tripolisu. Tam nám Mussa pomůže se odtud dostat.]
[Jestli chceš svému bratrovi pomoct, musíš ty pasy předat Ajše.]
[V každém případě budeme potřebovat auto.]
[Pojďme.]
[Dnes snad budeme mít dalších sedm.]
[Možná i osm.]
[Možná i deset, pokud budeme pracovat celou noc.]
[To je všechno? Musíme pokračovat v rozmisťování střel.]
[Proměňujeme kusy železa v řízené střely.]
[Chce to čas.]
[Dej nám týden a budeš jich mít 50.]
[To bych taky chtěl, kamaráde. Nemáme čas.]
[Přímé rozkazy z Libanonu.]
[Izraelci vědí, že něco chystáme. Jdou po nás.]
[Dříve či později nás tu najdou.]
[Tak jo, projdeme si cíle.]
[Tady jsme my.]
[Tady je letiště Lod.]
[Tady je Kfar Saba.]
[Afula.]
[A Haifa, obklopená rafineriemi.]
[Připrav deset střel.]
[Udeříme na ně tak, že nebudou vědět, která bije.]
[Dá-li Bůh.]
[Kam to bude?]
[- Vždycky umíš překvapit.] [- Snažím se.]
[Líbí se ti moje auto?]
ČTVRŤ DAHIEH, BEJRÚT, LIBANON
[Výsledek z rozpoznávacího zařízení k fotce Nur al-Chamisové.]
[Kdo je to?]
[Maja Benjaminová. Za svobodna Tawalbeová.]
[Pracuje u izraelské policie.]
[Toho muže systém nerozeznal. Žádná data.]
[Tawalbeová.]
[Ten parchant.]
[Bude se smažit v pekle.]
[Ať ho Salah a Mari přivezou. Nic jim neříkej.]
[Ano, pane.]
[- Mír s tebou.] [- I s tebou.]
[Nastup si. Hadž Ali tě chce vidět.]
[Jasně, o co jde?]
[Netuším. Jen tě mám přivézt. Nastup si.]
[Chlapi, pokračujte, hned jsem zpátky.]
Překlad titulků: Zuzana Maklakowska