Dana?
Øh…
Jeg er ked af at måtte meddele…
NABATIEH, LIBANON
[ARABISK] [Er du ikke sulten?]
[-Lad os spise, før vi går.] [-Jeg vil hellere fortsætte.]
[Flygtninge, der lige er steget af bussen, vil naturligvis være sultne.]
[Bare opfør dig naturligt. Vær ikke bange.]
[Okay, lad os spise.]
GRÆNSEPOST MELLEM SYRIEN OG LIBANON
[Vi stoppede en smugler ved grænsen,]
[som lukkede en israelsk mand og kvinde ind i Libanon.]
[De taler arabisk, men er nok jøder.]
[Mere siger den forbandede druser ikke.]
[Hovedkvarteret her. Før ham hertil straks.]
Kontakt Doron straks.
Vores kollaboratør Mussa sendte et nødsignal.
-Han er offline. Anordningen er slukket. -Prøv igen.
Igangsæt evakuering.
[Spiser du ikke krydret mad?]
[Du er en skændsel mod dit folk.]
[Den har jeg hørt før.]
[Patruljeenhed 51, hvor er I?]
[På hovedgaden. Her er stille.]
[Hvad lavede du egentlig på dit arbejde?]
[Jeg løj. Og jeg var god til det.]
[Ja, tydeligvis.]
[Det har taget hårdt på mig. I et halvt år var jeg undercover]
[i en kriminel organisation. Jeg knyttede bånd og fik venner.]
[Det er let at lyve for fremmede, men sværere, når du kommer tæt på folk.]
[Min bror slæbte mig med hertil. Han skaber altid problemer for mig.]
[Blod er tykkere end vand.]
[Han er min lillebror.]
[Han er heldig, han har dig.]
[Fred være med dig. Min hustru og jeg skal til Fnaidek.]
[-Hvor meget koster turen?] [-300.000.]
[Vi er lige ankommet fra Syrien.]
[Vi har ingenting. Vis os medlidenhed.]
[Sådan er prisen. Jeg skal også tjene penge.]
[Gør os en tjeneste. 200.000. Vi er flade.]
[-Fint. Hop ind.] [-Tak.]
DAHIEH-KVARTERET BEIRUT, LIBANON
[Druseren, som lukkede dem ind, bliver afhørt.]
[Alle veje oppe nordpå skal lukkes.]
[-Vi har sat styrker ind på alle veje.] [-Godt.]
[Og jeg vil se fotos af alle, der har krydset grænsen i dag.]
[-Ældre, børn, alle.] [-Skal ske.]
[-Ville du gerne bo her ved havet?] [-Her?]
[Det er et smukt, men ødelagt land.]
[Foretrækker du vores land?]
[Jeg ville gerne bo her ved vandet, så jeg kunne fiske.]
[-Fisker du?] [-Ja da.]
[Jeg laver udsøgt fisk.]
[Ikke for krydret.]
[Vis mig deres papirer.]
[Er de ikke for gamle?]
[Det ved man aldrig. Jøderne vil gøre alt for at ramme os.]
[Skriv det her ned. Salim al-Hamis.]
[Han gik over grænsen med hende, Nur al-Hamis.]
[Lad mig se.]
[Har du alle papirerne?]
[Det skal nok gå.]
[Papirer, tak.]
[-Hvor kommer I fra?] [-Nabatieh.]
[Hvor skal I hen?]
[Hør her, hr.]
[Vi er flygtet fra bombninger i Syrien. Vi skal til Nahr al-Bared.]
[Vores søn befinder sig i FN-flygtningelejren.]
[-Har I papirer?] [-Ja, naturligvis.]
[Værsgo.]
[Følg med mig.]
[Kør dem.]
[GRÆNSEBETJENT]
[Bare rolig. De stiller et par spørgsmål og lader os gå.]
[Salim.]
[Nur.]
[-Der står, I er fra Daraa.] [-Korrekt.]
[Hvornår forlod I Daraa?]
[For tre dage siden.]
[Tre? Kom I hertil så hurtigt?]
[Hun tager fejl. Måske var det fire dage.]
[Er du jøde?]
[Om jeg er jøde? Er det din spøg? Hvem er jøde?]
[Giv mig jeres telefoner.]
[Den er død.]
[Jeg skal give den til hovedkvarteret.]
[Før dem hen til bilen.]
[Er det ikke snart nok?]
[De har bombet vores hus og taget vores søn,]
[og nu vil I så tage vores sidste værdighed?]
[Har du ikke noget hjerte? Ingen nåde?]
[-Frue…] [-I behandler os som dyr.]
[Vi er værdige mennesker. Vi har mistet alt,]
[og vores søn blev taget fra os.]
[Tænk, hvis du ikke vidste, om din søn var okay.]
[Vær nu sød at lade os tage til Nahr.]
[For guds skyld.]
[Jeg vil bare gerne kramme min søn. Vær nu sød.]
[Okay, okay.]
[Vent her. Jeg ser, hvad jeg kan gøre.]
JENIN, UNDER PALÆSTINENSISK STYRE
[Kan du se?]
[Se afstanden mellem dem.]
[Det samme gælder Haifa.]
[Derfra og dertil.]
[Hallo?]
[Haj Ali.]
[Hvordan går det, Haj?]
[Zionisterne smuglede to personer ind i Libanon.]
[Vi må gå videre til fase to. Begynd at sætte folk ind.]
[Vi er ikke klar endnu, Haj.]
[Dine folk er effektive, men vi skal bruge mere tid.]
[Jeg forstår, Abu Kareem, men vi vidste godt, at vores handlinger]
[ville tvinge dem til at slå hurtigt igen.]
[Hvis de kan smugle lejemordere ind i Libanon,]
[kan de også finde jer,]
[og så er hele din indsats spildt.]
[Vi bør tage den med ro, Haj. Vi har kun 20 fjernstyrede missiler.]
[Når vi affyrer dem, er vi afsløret.]
[Vi sagde, at vi måtte gøre noget stort, der ville tvinge dem i krig.]
[Tyve missiler er ikke nok, Haj.]
[Jeg forstår, men vi har intet valg. Sæt alle de mænd ind, der er klar.]
[Må Gud være med jer.]
[Okay.]
[Hvad sagde han?]
[Han vil have os til at sætte missilerne ind.]
[Vi har et sikkerhedsanliggende. Vi har strenge ordrer. Følg med.]
[Hovedsædet har nogle spørgsmål.]
[Amir! Amir!]
[Hallo?]
[Et flygtningeægtepar har dræbt to mænd ved Zgharta-posten.]
[-Blev de selv dræbt?] [-Blev de selv dræbt?]
[Nej.]
[De stjal en jeep og kører mod øst.]
[Hvem er de? Hvad hedder de?]
[Har du nogen navne?]
[Nur og Salim al-Hamis.]
[Tak.]
[Lad mig ordne det her, Haj.]
[Jeg tager hen og overvåger eftersøgningen.]
[Stol på mig.]
[Okay.]
[Men giv besked, så snart du finder dem.]
[Enhed 72, sæt vejblokader op.]
[Alle veje til Tripoli skal blokeres.]
[Bare rolig. De er stadig langt herfra.]
[-Hvad gør vi?] [-Vi fortsætter. Kom.]
[Kom så.]
[Denne vej.]
Vi har fået en libanesisk rapport om, at to flygtninge undslap en post.
Fandens.
-Hvad siger de? -De leder efter dem.
Der er forstærkninger på vej fra Bablieh og Jounieh.
Hizbollah-styrker er på vej. De dræbte to af deres mænd.
Dorons telefon er slukket.
Bed ham tage hen til evakueringspunktet nu.
Lad mig vide, når han ser beskeden.
GÅ TIL EVAKUERINGSPUNKTET STRAKS
[Jeg må tilbage. Jeg kan ikke blive.]
[Det kan jeg ikke.]
[Hvor vil du tage hen? Og hvordan?]
[Det her var en stor fejl.]
[Jeg troede, jeg kunne hjælpe ham, men nu er vi fanget.]
[-Han tager ikke engang telefonen.] [-Vi kan ikke tage tilbage, Maya.]
[Vi slog to af dem ihjel. De er efter os.]
[Vores eneste håb er at nå til din brors hus i Fnaidek.]
[Klar dig selv. Jeg tager til Israel. Jeg vil ikke dø her.]
[-Du bliver her.] [-Slip mig!]
[Hvis du skrider, er vi så godt som færdige.]
[Er det forstået?]
[Flyt dig!]
[Hør her.]
[Det skal nok gå.]
[Jeg taler med min ven, Mussa. Han kan hjælpe os.]
[Bare rolig.]
[HIZBOLLAH]
[Hvad laver du?]
[Kan du ikke se, det ikke er hende?]
[Lad dem komme igennem.]
[Hvad med dig, Amir? Er der nogen, der venter dig?]
[Nogen, der tænker over, om du er væk?]
[Nej, og heldigvis for dét.]
[Hvad er din historie? Hvordan endte du her?]
[Det ene førte til det andet.]
[Er det ikke en skam? Du kan få 15 år for narkosmugling.]
[Det her var ikke min plan.]
[Jeg ville være ingeniør eller bygherre.]
[-Læge.] [-Læge?]
[-Du er fra Shefa-'Amr, ikke?] [-Jo.]
[Er det dér, du har lært at slås?]
[Nej. Jeg var boksetræner i Tel Aviv.]
[Tel Aviv? Har du boet der?]
[I et år. Jeg ledte efter en lejlighed, men fandt ingen,]
[fordi jeg er araber.]
[Sådan er livet. Hvad kan man gøre?]
[Spørgsmålet er nok snarere, hvad du laver her?]
[Mig?]
[Jeg hører, man får den bedste knafeh her.]
[Ved din mand, du er her?]
[Jeg fortalte ham, at jeg måtte lidt væk.]
[Er alt i orden derhjemme?]
[Egentlig ikke. Forestil dig at være politibetjent,]
[og så hiver GSS dig til afhøring,]
[fordi din hustru er mistænkt for at hjælpe en terrorist.]
[Han forsøgte at skjulte sine følelser, men havde sine tvivl fra starten.]
[Jeg følte, at han mistænkte mig.]
[Omar har vist ret.]
[I sandhedens time kan folk ikke være objektive,]
[men kun se sort og hvidt. Man er enten jøde eller araber.]
[Det er altid dem, du stoler på, der svigter dig.]
[Er din bror virkelig alt det her værd?]
[Omar? Han har altid haft en tendens til at komme i vanskeligheder]
[og var sur på alle i familien. På far,]
[som gjorde os til kollaboratører,]
[på araberne i Ramla, som tævede ham og kaldte ham forræder,]
[på jøderne, som spyttede på ham,]
[og på mig, fordi jeg blev politibetjent.]
[Det knuste ham. "Hvordan kan du bære deres uniform,]
[arbejde med dem og blive gift med dem?"]
[Jeg ved ikke engang, hvem jeg selv er længere.]
[Hav mig lige undskyldt. Jeg tjekker, om Mussa har skrevet.]
AMIR MOD ISSA
Han er online, Raphael.
Skriv:
["Vi har prøvet at få fat på dig siden i går."]
[VI HAR PRØVET AT FÅ FAT PÅ DIG SIDEN I GÅR.]
[Han skriver: "Jeg forstår, men der skete så meget."]
Hvornår kan du nå evakueringspunktet i Tripoli?
[HVORNÅR KAN DU NÅ EVAKUERINGSPUNKTET I TRIPOLI?]
Han skriver.
"Vi er ti kilometer derfra, men tæt på Fnaidek
og kan levere passene til Aisha."
Skriv: "Nej."
De skal herhen. Vi igangsætter evakueringen.
[Vi skal nå Tripoli. Mussa kan få os ud af Libanon.]
[Hvis du vil hjælpe din bror, så lad passene blive hos Aisha.]
[Uanset hvad får vi brug for en bil.]
[Kom.]
[I aften kan vi nok have yderligere syv klar.]
[Måske endda otte.]
[Hvis vi knokler hele natten, måske ti. Om Gud vil.]
[Er det alt? Der skal være et konstant flow af missiler.]
[Vi forvandler jernstænger til fjernstyrede missiler.]
[Den slags tager tid.]
[Giv os en uge, så har du 50 missiler.]
[Jeg ville ønske, jeg kunne. Tiden er knap.]
[Direkte ordrer fra Libanon.]
[Israelerne ved, der er noget i gære. De er på vagt.]
[Inden længe finder de os her.]
[Fint, lad os gennemgå målene.]
[Vi er her.]
[Det her er lufthavnen i Lod.]
[Det her er Kfar Saba.]
[Afula.]
[Og Haifa, som er omgivet af raffinaderier.]
[Gør ti missiler klar,]
[så rammer vi dem, hvor de aldrig havde ventet det.]
[Om Gud vil.]
[Hvor skal du hen?]
[-Du er fuld af overraskelser.] [-Til tider.]
[Kan du lide bilen?]
DAHIEH-KVARTERET BEIRUT, LIBANON
[Her er resultatet af scanningen af Nur al-Hamis' ansigt.]
[Hvem er hun?]
[Maya Benjamin, tidligere Maya Tawalbe.]
[Hun arbejder i det israelske politi.]
[Systemet kunne ikke genkende manden, hun var sammen med.]
[Tawalbe.]
[For fanden da.]
[Må han brænde op i helvede.]
[Bed Salah og Mari om at hente ham. Sig intet til dem.]
[Skal ske.]
[-Fred være med dig.] [-Og med dig.]
[Stig ind. Haj Ali vil tale med dig.]
[Okay. Hvad handler det om?]
[Det ved jeg ikke. Han vil bare tale med dig.]
[Bliv her, drenge. Jeg er straks tilbage.]
Tekster af: Martin Schiær