Dana?
Jeg…
er lei for å måtte fortelle deg at…
NABATIEH, LIBANON
[ARABISK] [Er du ikke sulten?]
[-La oss spise før vi drar videre.] [-Jeg vil heller fortsette.]
[Det er naturlig at flyktninger er sultne etter en lang busstur.]
[Oppfør deg naturlig, ikke vær redd.]
[Da går vi og spiser.]
GRENSEKONTROLL SYRIA-LIBANON
[Vi stoppet en smugler ved grensen]
[som hjalp et israelsk par inn i Libanon.]
[De snakker arabisk, men er nok jøder. Det er alt den jævla druseren fortalte.]
[HK her. Få ham hit så fort som mulig.]
Kontakt Doron, straks.
Vår kollaboratør Mussa sendte et nødsignal.
-Han er offline, mobilen er slått av. -Prøv igjen.
[Innled evakuering.]
[Liker du ikke sterk mat?]
[Du er en skam for ditt folk.]
[Det har jeg fått høre før.]
[Patrulje 51, hvor er dere?]
[I hovedgata, alt er rolig.]
[Så hva gjorde du i yrket ditt?]
[Jeg løy. Jeg var flink i jobben min.]
[Jeg merket det.]
[Det begynte å tære på meg. Jeg jobbet et halvår undercover]
[innen et narkonettverk. Jeg ble knyttet til folk, fikk venner.]
[Å lyve til fremmede er lett, men ikke når man blir knyttet til folk.]
[Jeg er her på grunn av broren min. Han får meg stadig i trøbbel.]
[Blod er tykkere enn vann.]
[Han er lillebroren min.]
[Han er heldig som har deg.]
[Fred være med deg. Min kone og jeg må til Fnaidek.]
[-Hvor mye vil det koste?] [-300 000.]
[Mine gode mann, vi har nettopp kommet fra Syria.]
[Vi har ingenting. Se i nåde til oss.]
[Beklager, det er prisen. Jeg må også leve.]
[Vær grei. 200 000, vi er blakke.]
[-Greit, hopp inn.] [-Takk.]
BYDELEN DAHIEH, BEIRUT, LIBANON
[Druseren som slapp dem inn er til avhør.]
[Jeg vil ha veisperringer langs alle ruter i nord.]
[-Vi har plassert styrker overalt.] [-Bra.]
[Og jeg vil se bildene av alle som krysset grensen i dag.]
[-Eldre, barn, absolutt alle.] [-Ja vel.]
[-Kunne du tenke deg å leve ved havet?] [-Her?]
[Det er et vakkert land, men det er ødelagt.]
[Så du foretrekker vårt land.]
[Jeg skulle gjerne bodd ved havet. Da kunne jeg dratt på fiske.]
[-Du, en fisker?] [-Ja!]
[Jeg ville lage god fisk.]
[Uten sterke krydder.]
[Få se papirene deres.]
[Er de ikke for gamle?]
[Man vet aldri. Jødene gjør alt for å lure oss.]
[Se på denne. Salim al-Hamis.]
[Og hun her. Nur al-Hamis.]
[Kan jeg få se?]
[Dere har vel papirer?]
[Alt går bra.]
[Legitimasjon?]
[-Hvor kommer dere fra?] [-Nabatieh.]
[Hvor skal dere?]
[Vær så snill.]
[Vi flyktet fra bombeangrep, og skal til Nahr al-Bared.]
[Sønnen vår er der, i FN-leiren.]
[-Har dere papirer?] [-Ja, så klart.]
[Her.]
[Kom, bli med meg.]
[Overta dem.]
[GRENSEKONTROLL]
[Ikke vær redd. De stiller bare noen spørsmål, så får vi gå.]
[Salim?]
[Nur?]
[-Det står dere er fra Daraa?] [-Riktig.]
[Når dro dere derfra?]
[For tre dager siden.]
[Tre? Kom dere hit så raskt?]
[Hun tar feil. Det er kanskje fire.]
[Er du jøde?]
[Om jeg er jøde? Skal det være en vits?]
[Gi meg mobilene deres.]
[Den er død.]
[Greit. Jeg må ta dere med til HK.]
[Før dem til bilen.]
[Har vi ikke gjennomgått nok?!]
[De bombet huset vårt, tok sønnen vår, alt vi hadde!]
[Vil dere ta fra oss all vår verdighet?]
[Er dere helt hjerteløse? Uten nåde?]
[-Frue…] [-Ikke behandle oss som dyr.]
[Vi er verdige mennesker, men mistet alt vi hadde.]
[Selv sønnen vår ble tatt fra oss.]
[Vet du hvordan det er ikke å vite om sønnen din har det bra?]
[Vær så snill, la oss dra til Nahr.]
[I den barmhjertige Guds navn.]
[Jeg vil bare se sønnen min igjen.]
[Ja vel, ja vel.]
[Vent her, jeg skal se hva jeg kan gjøre.]
JENIN, DEN PALESTINSKE MYNDIGHETEN
[Ser du?]
[Se på avstanden mellom dem.]
[Det samme gjelder Haifa.]
[Fra her til der.]
[Hallo?]
[Haj Ali.]
[Haj, hvordan har du det?]
[Hør, sionistene har smuglet to personer inn i Libanon.]
[Vi må gå videre til fase to. Begynn utplassering.]
[Haj, vi er ikke klare ennå.]
[Karene er proffe og effektive, men vi må ha mer tid…]
[Jeg forstår, Abu Kareem, men vi visste at vår aksjon]
[ville tvinge dem til å reagere raskt.]
[Om de har fått smuglet noen inn i Libanon,]
[kan de også nå fram til dere.]
[Og innsatsen vil være bortkastet.]
[Vi bør ikke gå for fort fram, Haj. Vi har bare 20 raketter klare.]
[Når de blir avfyrt, vil israelerne ta hevn.]
[Vi skulle stå for et skikkelig slag, som tvinger dem til å gå til krig.]
[Tjue raketter er ikke nok, Haj.]
[Jeg forstår, men vi har ikke noe valg. Ta i bruk alt du har klart.]
[Og måtte Gud være med deg.]
[Ja vel.]
[Hva sa han?]
[Han vil vi skal ta i bruk missilene.]
[Beklager, men vi har sikkerhetsregler vi har streng ordre om å følge. Kom.]
[HK har noen spørsmål til dere.]
[Amir!]
[Hallo?]
[Et ektepar har drept to menn ved Zgharta.]
[-Ble de likvidert?] [-Ble de det?]
[Nei.]
[De stjal en jeep og kjører østover.]
[Hvem er de? Hva heter de?]
[Har du navnene?]
[Nur og Salim al-Hamis.]
[Takk.]
[Haj, jeg kan ta meg av det.]
[Jeg kan dra dit og stå for kontrollen.]
[Du kan stole på meg.]
[Greit.]
[Meld ifra så snart du finner dem.]
[Enhet 72, sett opp veisperringer.]
[Alle veier til Tripoli må sperres av.]
[Ta det med ro, de er ennå langt unna.]
[-Hva skal vi gjøre?] [-Vi fortsetter. Kom.]
[Kom igjen!]
[Denne vei.]
Vi har en melding om at to flyktninger rømte fra en checkpoint.
Pokker.
-Hva sier de? -De leter etter dem.
Og får forsterkninger fra Bablieh og Jounieh.
Hezbollah er også underveis. De drepte to av deres menn.
Dorons mobil er slått av.
Skriv at han må til evakueringspunktet snarest mulig.
Si ifra når han har sett meldingen.
KOM TIL EVAKUERINGSPUNKTET
[Jeg må tilbake, jeg kan ikke bli her.]
[Jeg bare kan ikke.]
[Hvor vil du dra til? Og hvordan?]
[Dette var en stor tabbe.]
[Jeg trodde jeg kunne hjelpe ham, men se hvor vi er nå.]
[-Han svarer ikke telefonen heller.] [-Maya, vi kan ikke dra tilbake.]
[Vi drepte to menn, de er etter oss.]
[Vårt eneste håp er å dra til din brors hus i Fnaidek.]
[Jeg drar tilbake til Israel. Jeg vil ikke dø her.]
[-Du blir her.] [-Slipp meg!]
[Går du ut, er du så god som død.]
[Forstår du?]
[Flytt deg!]
[Hør,]
[det ordner seg.]
[Jeg snakker med min kompis Mussa, han kan nok hjelpe.]
[Ikke vær redd.]
[HEZBOLLAH]
[Hallo der, hva driver du med?]
[Du ser vel det ikke er henne?]
[La dem passere.]
[Hva med deg, Amir? Har du noen som venter hjemme?]
[Som lurer på hvor du har blitt av?]
[Nei, jeg er heldig sånn.]
[Så hvordan havnet du i en slik jobb?]
[Litt tilfeldigheter.]
[Er jo synd om du ender opp med 15 års straff for narkosmugling.]
[Jeg hadde ikke planlagt det slik.]
[Jeg ville bli ingeniør, eller byggarbeider.]
[-Doktor!] [-Ja vel…]
[-Så du er fra Shefa-'Amr?] [-Jepp.]
[Var det der du lærte å slåss?]
[Nei. Jeg var boksetrener i Tel Aviv.]
[Bodde du der?]
[Prøvde i et år å få en leilighet.]
[Men det gikk ikke fordi jeg er araber.]
[Men slik er det.]
[Men hva gjør du her?]
[Jeg?]
[Jeg hørte de har veldig god knafeh her.]
[Vet mannen din hvor du er?]
[Jeg sa jeg dro bort litt, at jeg trengte en pause.]
[Er alt bra hjemme?]
[Ikke egentlig. Forestill deg at du er i politiet]
[og plutselig innkalles til avhør av GSS]
[fordi kona er mistenkt for å ha hjulpet en terrorist.]
[Han prøvde å skjule hva han følte, men han var alltid litt i tvil.]
[Som om han mistenkte meg for noe.]
[Omar har rett.]
[Når det gjelder, ser ikke folk objektivt på ting.]
[Man ser alt i svart hvitt. Du er enten jøde eller araber.]
[Det er alltid de man stoler på som skuffer deg.]
[Er broren din virkelig verdt alt dette?]
[Omar? Han har som sagt en egen evne til å rote seg opp i noe.]
[Han var forbanna på alle. På far, som gjorde at vi]
[gikk fra helter til å bli ansett som kollaboratører.]
[På araberne i Ramla som banket han opp og kalte ham forræder.]
[På jødene som foraktet ham fordi han var araber.]
[Og på meg fordi jeg begynte i politiet.]
[Det gikk inn på ham. "Hvordan kan du gå i uniformen deres,]
[jobbe sammen med deg, gifte deg med én? Hvem er du?"]
[Det vet jeg ikke helt selv lenger.]
[Unnskyld meg. Jeg bare sjekker om Mussa har svart.]
Raphael, han er online.
Skriv:
["Vi har prøvd å få tak i deg siden i går."]
[VI HAR PRØVD Å FÅ TAK I DEG SIDEN I GÅR.]
Han skriver: "Forstår, men det skjedde ting."
"Når kan dere nå evakueringspunktet i Tripoli?"
[NÅR KAN DERE NÅ EVAKUERINGSPUNKTET I TRIPOLI?]
Han svarer.
"Vi er 10 km unna, men ikke langt fra Fnaidek,
hvor vi kan få levert passene til Aisha."
Svar: "Negativt".
De må komme seg dit. Vi gjør klar til evakuering.
[Vi må til Tripoli. Der kan Mussa hjelpe oss ut av Libanon.]
[Vil du hjelpe broren din, bør du gi passene til Aisha.]
[Uansett så trenger vi en bil.]
[Kom.]
[I kveld får vi kanskje ferdig sju til.]
[Kanskje til og med åtte.]
[Tar vi natta til hjelp, kanskje ti, om Gud vil.]
[Er det alt? Vi må utplassere flere.]
[Vi forvandler jernstenger til styrbare raketter.]
[Sånt tar tid.]
[Gir du oss en uke, vil du ha femti raketter.]
[Det skulle jeg gjerne, men vi har ikke tid.]
[På direkte ordre fra Libanon.]
[Israelerne aner at noe er i gjære. De er etter oss.]
[Til slutt vil de finne oss.]
[Greit, la oss se på målene.]
[Vi er her.]
[Her er flyplassen i Lod.]
[Her er Kfar Saba.]
[Afula.]
[Og Haifa, omgitt av oljeraffinerier.]
[Gjør klar ti raketter,]
[og vi skal gi dem en overraskelse de sent glemmer.]
[Med Guds hjelp.]
[Hvor vil du hen?]
[-Du overrasker stadig.] [-Jeg gjør mitt beste.]
[Liker du kjerra?]
BYDELEN DAHIEH, BEIRUT, LIBANON
[Her er resultatet av Nur al-Hamis sin ansiktsscan.]
[Hvem er hun?]
[Maya Benjamin. Født Tawalbe.]
[Konstabel i det israelske politi.]
[Systemet fant ingenting på mannen hun var sammen med.]
[Tawalbe…]
[Jævelen.]
[Faen ta ham.]
[Be Salah og Mari få ham hit, uten å si noe til dem.]
[Skal bli.]
[-Fred være med deg.] [-Med deg være fred.]
[Hopp inn. Haj Ali vil snakke med deg.]
[Greit. Om hva da?]
[Aner ikke. Han ba meg hente deg. Hopp inn.]
[Forsett, dere. Jeg er straks tilbake.]
Tekst: Martin Bjørlo