JENIN, DEN PALESTINSKE MYNDIGHETEN
[ARABISK] [Hva driver dere med?]
[Hva er det du gjør, Abu Khaled?]
[River ned plakaten av en sjia-jævel. Unna!]
[-Det er til ære for sønnen din.] [-Han døde som martyr.]
[Vi skåner deg av respekt for ham.]
[Smerten fortærer meg siden dere og den helvetes Nasrallah drepte ham.]
[Hvem vil dere sladre til? Adel? Måtte Gud drepe ham.]
[Han vil ofre dere som lam. Hvem vil dere dø for?]
[Nasrallah eller Khamenei?]
[-Forsvinn!] [-Israelerne!]
[-Er du Abu Khaled?] [-Ja, det er jeg.]
[Kom.] Du må bli med oss.
[Slipp meg! Jeg blir med frivillig!]
[Min sønn er ingen martyr!]
[Han er død!]
[De drepte ham!]
[Hører dere?]
[De drepte ham!]
[Jeg kan fortelle noe]
[om dere lover ikke å ødelegge huset mitt]
[eller arrestere noen i familien.]
[Vi kjøpslår ikke, Abu Khaled.]
[Sønnen din er en terrorist. Han ville drepe en av våre i hans hjem.]
[Det er Adels feil. Han hjernevasket ham.]
[Han løy til ham som til de andre ungdommene i leiren,]
[og jeg klarte ikke å passe på.]
[Jeg så til at han ikke deltok i demonstrasjoner,]
[at han ikke kastet stein,]
[at han gikk på skolen.]
[Men det hjalp ikke.]
[Adel tok ham fra meg.]
[Han tok min eldste sønn.]
[Ved…]
[Abu Subkhis verksted på al-Yasmin Street.]
[Adels karer holder til der.]
[-De går stadig ut og inn der.] [-Hva driver de med?]
[De har sikkert noe fore.]
[Men hva vet jeg ikke.]
[Hvordan vet du at de er Adels menn?]
[Jeg har kjent de tomsingene siden de var guttunger.]
[De var venner av min avdøde sønn.]
[Som de sier døde som martyr.]
FNAIDEK, NORD-LIBANON
[Der er huset.]
[Hezbollah.]
[De vokter kona hans.]
[-Aisha kjenner deg, ikke sant?] [-Ja.]
[Hva gjør vi?]
[Si at du er en venn av Aisha.]
[Er vakten vrang, gir du tegn til meg og jeg kommer.]
[Prøv å få gitt henne passene.]
[Så går du tilbake til bilen,]
[vi kjører til Tripoli, og så hjem.]
[Ok?]
[Lykke til.]
[-God dag.] [-Hallo.]
[Kan jeg hjelpe deg?]
[Jeg er Nur Asal, en venn av Aisha, vi skulle møtes.]
[Hallo, Aisha! Har du det bra?]
[Unnskyld jeg er litt sen. Jeg er Nur Asal, sa jeg til ham.]
[Hei, Nur.]
[Det er i orden.]
[Hun bor i nabolaget.]
[Maya, hva gjør du i Libanon? De er fra Hezbollah!]
[Kom du nå fra Israel? Hvorfor? Hvordan?]
[Aisha, endelig får jeg treffe kona til broren min.]
[Kan jeg få gi deg en klem?]
De kan ikke vente lenge i Tripoli, halve landet jakter på dem.
Doron tok kontakt, de er i Fnaidek. Maya er hos Aisha.
Almog, jeg ringer tilbake.
Ok, og så?
Han venter utenfor og sier: "Dere kan begynne å spore."
Han er bra gæren, hva?
Våkn opp, da er det på'n igjen. Passet er på vei til målet.
Asi, få opp en drone, vi må ha overføring.
-Ti minutter. -Jeg vil ha en Predator over Fnaidek.
Sky Command, dere har klarsignal. Send en Predator over Fnaidek.
Klarsignal. Mottatt.
[Jeg er her for Omars skyld. Han har trøbbel med Hezbollah.]
[Han vil trekke seg, men vet ikke hvordan.]
[-Det har han ikke sagt noe om.] [-Å si noe, ville sette deg i fare.]
[Han kontaktet meg via en kryptert app og ba meg komme.]
[Men her i Libanon får jeg ikke tak i ham]
[for å gi ham det han ba om.]
[-Hva er dette?] [-Han trenger dem til å rømme.]
[Med dem kan dere begge dra.]
[Dra? Hvor da?]
[Til Europa, hvor som helst, så dere kommer dere vekk.]
[Ring ham, si det er viktig. Men ikke si noe om passene.]
[Om Hezbollah lytter, vil dere begge være i fare. Forstår du?]
[Jeg vet at du er i israelsk politi.]
[Hvordan vet jeg at dette ikke er en felle?]
[Jeg er jo søsteren hans! Og jeg risikerer livet nå.]
[Kjære deg, jeg lover å forklare alt senere,]
[men først må du levere pakken.]
[Vi må hjelpe ham. Jeg lovet å gjøre det. Vi er alt han har.]
[Du kan kontakte ham, ikke sant?]
[Han har ikke telefon. De blir avlyttet. Han er ettersøkt av sionistene.]
[Men du kjenner vel mennene hans? Så du kan nå ham i et nødsfall.]
[Jeg er ikke flink til å lyve. De vil gjennomskue det og få mistanke.]
[-Tenk om de finner passene?] [-Gjør det, Aisha.]
[Jeg kan ikke, beklager.]
[Vet du hva?]
[Vi drar sammen, så gir jeg dem til ham selv.]
[Men det må skje fort.]
Hva er det?
Vet ikke helt.
Jeg trodde jeg var sterk.
Klart du er det, elskede.
Du er som en soldat.
Nei.
Jeg…
bare later som.
Eli, jeg vil ikke takle det om man banker på døren igjen.
Jeg vil ikke det.
Det vet jeg.
Jeg vil ikke be deg gi opp noe som betyr så mye for deg.
Det er det siste jeg ønsker.
Men…
Om noe tilstøter deg, vet jeg ikke hva jeg gjør.
Det forstår jeg.
Jeg har tenkt på det helt fra…
vi ble sammen.
Jeg vet hva jeg vil.
Jeg vil være hos deg.
Jeg slutter i enheten.
Ikke på grunn av deg.
Jeg vil leve med deg. Jeg mener det.
Jeg vil reise, hvile ut,
bare være glad i deg.
Jeg slutter, jeg har gitt dem nok. 18 år.
Det er jo lang tid?
Absolutt.
Det vil ta en stund, men det vil skje.
Jeg vil være lykkelig.
Jeg mener det.
Hva er det, kjære?
Spiste du eplet? Var det godt?
-Jeg ble innkalt. -Greit, bare gå.
Michael, si ha det til pappa.
Ha det, vennen.
Anat.
Hva vil du jeg skal gjøre?
Har jeg sagt noe?
Skal jeg skjære opp mer frukt?
[Hallo?]
[Hallo, Nizar.]
[Ja, Omar er her.]
[Et øyeblikk.]
[Omar, det er Nizar.]
[Ja, Nizar?]
[Kona di ringte og sa hun må treffe deg med én gang.]
[-Hun virket nervøs.] [-Hva har hendt?]
[Vet ikke. Hun sa det hastet.]
[Hvordan når jeg henne? Vi skal til basen.]
[Haj Ali vil treffe meg.]
[Hvorfor det?]
[Vet ikke.]
[Det er noe rart på gang.]
[-Jeg drar og snakker med henne.] [-Takk skal du ha.]
[Kjør henne til stedet vårt. Du vet hvor.]
[-Det er greit.] [-Takk skal du ha.]
[Det ordner seg, skal du se.]
[Her.]
Har dere også trøbbel med Internett?
-Det er ikke noe særlig. -Helt for jævlig.
Forsvaret. Innkvartering har de råd til,
men ikke skikkelig Internett.
Hva er det du gjør?
-Du vet vel hvor vi er? -Gir jeg blaffen i.
Vil du ha et drag?
Oppdaget det da jeg hadde fødselsdepresjon.
Var det eneste som hjalp.
Hva er vitsen med at vi er her?
Føler dere ikke dere dumme?
Er som når villkatter sniker seg inn et sted
og døren lukker seg. De venter hele natten på å slippe ut,
og når noen endelig åpner døra, nøler de og blir der.
Så de blir i bygningen hele natta, helt til… Nei, jeg vet ikke.
Anat, for en fantasi du har!
-Så kattene, er det oss? -Du er villkatten.
Vi er kattene. Hagit mistet Avihai og tok nestemann i teamet.
-Anat… -Hva da?
-Det er greit. -For det er jo sant?
-Absolutt. -Jeg er ikke noe bedre. Mistet broren min,
og fikk barn med en av soldatene.
Men du tar kaka.
Hver gang du er ved å gå fra Doron,
går du tilbake til ham.
Enheten er som en jævla forbannelse.
At vi velger dem, betyr at vi er like koko.
Hagit, om du er interessert i tilfelle Eli blir drept,
kan du gjerne overta Steve.
Takk!
-Flott. -For jeg tror ikke vi får det til.
Hva mener du?
Jo, jeg mener det at…
det er slutt.
Jeg har fått nok.
Jøss.
Men han kan jo lage mat?
Hva så?
Glem det, Hagit. Jeg tar Steve.
Han er min.
Kommunikasjonsdrone over Fnaidek, den sender bilder.
-Og Predator? -To minutter unna.
-Vi har signal fra passene. -Skru opp lyden.
[Nizar vil føre oss til Omar. Hva skal vi fortelle om deg?]
[Ikke tenk på det, bare introdusér oss.]
[Så får jeg truffet Omar, jeg savner ham.]
Predator er over dem, klar til å skyte.
Følg dem. Så snart vi hører Omars stemme, har de klarsignal.
Vent litt, nå. Maya er der også, hun vil være rett ved siden av ham.
-Sky Command, er det mottatt? -Mottatt, over.
Når kona går mot ham, følger dere etter.
Raphael, hun er israelsk statsborger, og politibetjent.
Dana…
Du forstår hva denne operasjonen omfatter?
-Ja, men… -Nøytralisere en libanesisk trussel,
slangens hode. Det vil også ramme dem på Vestbredden.
Det er en jævlig situasjon.
Men selv om det er beklagelig,
kan vi ikke avlyse alt på grunn av Maya Tawalbe.
De er framme.
-Vi kan se verkstedet. -Takk.
-Samir, hører du meg? [-Ja.]
-Jeg er her. [-Vi er klare. Har vi klarsignal?]
Bekrefter.
[-Forsiktig.] [-Vi er framme, kjære.]
[-Fred være med deg.] [-Med deg være fred.]
[-Beklager, men vi er stengt.] [-Å nei…]
[Bare sjekk motoren, den stoppet.]
[Gjerne, men jeg skal i bryllup og må stenge nå.]
[Hjelp oss, Abu Subkhi, det er en firmabil.]
[Skulle jeg gjerne, men jeg må gå.]
[Bare ta en titt, den starter ikke.]
[Det kan være batteriet.]
[-Vi er stengt!] [-Hvor er toalettet?]
[-Vi er stengt!] [-Kom igjen, bare ta en titt.]
[Jeg skal i et bryllup, sa jeg. Så jeg må gå tidlig.]
[Vi har besøk.]
[Faras, be Jibril sjekke hva som foregår oppe.]
Yasmin, hva ser du?
[Ingenting.]
[-Ingenting å se her.] -Let videre.
[Hvem er du? Hva vil du?]
[Ikke no'.]
[Bilen vår streiket. Abu Subkhi ser på den.]
[-Jeg så etter toalettet.] [-Bli stående!]
[Hva er det?]
[-Legg bort det geværet!] [-Jeg ser til kona mi.]
[Hvem er du? Jeg så deg på sykehuset. Hva gjør du her?]
[-Hva vil du?] [-Eli, han avslører Shani.]
[Jeg og mannen min får sjekket bilen vår.]
[Du er sykepleier, jeg så deg.]
[Du forveksler meg med en annen.]
[-Faras, hører du meg?] [-Ja.]
[En kvinne…]
[Undercover-agenter!]
Steve, vi går inn!
-Hva foregår? -Dana…
De er i kjelleren her. Vi kan ta dem.
Kaspit Force, teamet er i trøbbel. Kom til stedet, straks!
Kaspit Force. Vi er på vei.
Jeg teller ned. Tre, to, én.
Gå!
Tre, to, én, kast!
[Skynd dere!]
Kom igjen!
Dekk meg. Shani, Steve, dere går ditover.
Vi går inn.
Steve, gå inn!
Dekk oss!
Vi går inn!
[Adel, vi må ut herfra!]
[Muhammad, dekk oss!]
[Nå!]
Steve!
-Her! -Her!
Adel er ikke her.
Svinet. Mottatt.
Helvete. Dana, ser du dette?
Et jævla rakett-arsenal.
Jævlene…
Svina mener alvor.
Hei, Dudi her. Jeg kan ikke svare nå.
Legg igjen beskjed, så ringer jeg tilbake.
[-Nizar, hva skjer?] [-Bare gå inn.]
Raphael, Doron ringer.
Sett over.
Raphael…
Maya og Aisha sitter i en Hezbollah-bil.
Jeg vet. Kjør til Tripoli. Der kan vi hente dere.
Men de kjører dem til Omar!
Ja, det forstår jeg. Kjør til avtalt sted, og legg på. Linjen er ikke sikret.
Sørg for at Predator følger dem.
Nei, nei, nei!
Ring ham opp igjen.
-Når du ham? -Jeg prøver.
Prøv igjen!
[Den drosjen følger etter oss.]
[Sving til venstre.]
Hva driver han med?
[Bra, den svinget unna.]
[Nizar, ikke skyt!]
Den helvetes fyren!
[-Kom!] [-Nei!]
[-Inn i bilen!] [-Nei!]
Følg dem, jeg vil vite hva den gærningen finner på.
[Omar, Nizar ringer igjen.]
[Alt i orden, Nizar?]
[Er det Omar?]
[Hvem er dette?]
Jeg var i følge med Ayub i Brussel. Husker du meg?
Jeg har Aisha og Maya. Si "ja" om du har forstått.
[Ja.]
Jeg sender deg koordinatene. Kom alene hvis du vil se dem i live.
[Stopp her et øyeblikk.]
[Det har hendt kona noe.]
[Det haster. Jeg må ringe henne, men har ikke signal.]
[Sving til side litt.]
[Mari, stopp her.]
[Greit.]
[Faen, jeg når henne ikke.]
[Få opp farta.]
[Ut av bilen!]
[Ut med dere!]
[Kom igjen!]
[Fort!]
[Ellers skyter jeg dere på flekken!]
[Tilbake!]
[Ro deg ned, Omar, alt er bra.]
[Så alt du sa var løgn.]
[Ikke alt.]
[Omar ba aldri om få passene.]
[Han visste jo ikke hvor jeg var.]
[Hvem er han? Kjenner du ham?]
[Ikke i det hele tatt.]
Hva vil du gjøre nå? Skyte ham for øynene på kona? Er det planen?
Og så?
-Drepe oss også? -Hold kjeft!
Innser du at jeg reddet dere ved å få dere ut av den bilen?
Gjør du?
[Rolig, Aisha, han skader oss ikke.]
[-Du førte ham rett til meg!] [-Jeg visste ikke noe!]
[Du er en satan!]
[At du kan gjøre noe sånt mot din egen bror!]
[Fordømte løgnere!]
Har dere lokalisert dem?
Nei, ingen visuel kontakt. De er i en krattskog.
Et kjøretøy nærmer seg.
-Noe info om det? -Ser ut som en Hezbollah-bil.
-Sky Command, er dere der? -Det er vi.
Vi vet ikke hvem som er i bilen, og Doron er der.
Denne dagen blir bare bedre og bedre.
Stille!
Kast våpenet! Kast det!
[Ned på bakken!]
[-Omar, løp!] -Kast våpenet!
-Kast det på bakken! -Greit, greit.
Kom hit.
[Bort hit.]
[-Så, så, elskede.] -Ned på kne!
[Unnskyld, Omar. Hun løy for meg.]
[Jeg er lei for det, Omar. Løp!]
La kona mi få gå. Hun har ikke noe med det å gjøre.
Var det du som drepte ham?
Hvor er liket hans?
Hvor er liket av Ayub?
-Det fins ikke noe lik. -Hva mener du?
Fordi han er i live.
Hva?
Hvem?!
Hva?!
Tekst: Martin Bjørlo