JENIN, PALESTINSKA MYNDIGHETEN
[ARABISKA] [Vad gör ni?]
[Vad gör du, Abu Khaled?]
[Jag river ner postern med detta shiitiska svin!]
[-Vi gjorde det för att hedra din son.] [-Han dog som martyr.]
[Vi skonar dig utav respekt för honom.]
[Smärta kvittar nu, efter att ni och er jävla Nasrallah dödat min son.]
[Vem ska ni skvallra till? Adel? Må Gud döda honom.]
[Han offrar er som får. Vem ska ni dö för?]
[Nasrallah eller Khamenei?]
[-Stick härifrån!] [-Det är israeliska armén!]
[-Är du Abu Khaled?] [-Ja, det är jag.]
[Kom.] Du måste följa med oss.
[Släpp mig! Jag följer med frivilligt! Frivilligt!]
[Min son är inte en martyr!]
[Min son är död!]
[De dödade honom!]
[Hör ni det?]
[De dödade honom!]
[Jag kan berätta något]
[om ni lovar att inte förstöra mitt hus]
[eller gripa någon i min familj.]
[Vi ingår inga avtal, Abu Khaled.]
[Din son är terrorist. Han försökte döda en av våra män i sitt hem.]
[Det är Adels fel. Adel hjärntvättade honom.]
[Han ljög för honom likt han ljuger för alla unga i lägret.]
[Och jag kunde inte hålla efter honom.]
[Jag såg alltid till att han inte gick på protester,]
[att han inte kastade sten,]
[att han gick till skolan.]
[Men det hjälpte inte.]
[Adel tog honom från mig.]
[Han stal min äldsta son.]
[Vid…]
[Abu Subkhis garage på al-Yasmin Street.]
[Adels män hänger alltid där.]
[-Jag ser dem gå in och ut.] [-I vilket syfte?]
[Jag är säker på att de har något på gång.]
[Men jag vet inte vad.]
[Hur vet du att det är hans män?]
[Jag har känt dessa dårar sedan de var barn.]
[De var min sons vänner.]
[Han som de säger dog som martyr.]
FNAIDEK, NORRA LIBANON
[Det är huset.]
[Hizbollah.]
[De vaktar hans fru.]
[-Aisha känner dig, eller hur?] [-Ja.]
[Vad ska vi göra?]
[Säg att du är Aishas vän.]
[Om vakten ger dig problem, ge mig ett tecken så kommer jag.]
[Tala med henne i enrum och ge henne passen.]
[Kom sedan tillbaka till bilen]
[så kör vi till Tripoli, och sen far vi hem.]
[Okej?]
[Lycka till.]
[-God dag.] [-Hej.]
[Kan jag hjälpa dig?]
[Jag är Nur Asal, Aishas vän, vi skulle träffas.]
[Aisha, min kära! Hur mår du?]
[Förlåt att jag är sen, jag sa att jag är din vän Nur Asal.]
[Hej, Nur.]
[Det är okej,]
[hon är vår granne som bor runt hörnet.]
[Maya, vad gör du i Libanon? Dessa män är från Hizbollah!]
[-Aisha…] [-Har du kommit från Israel? Varför? Hur?]
[Aisha, äntligen får jag träffa min brors fru.]
[Får jag ge dig en kram?]
De kan inte vänta i Tripoli en hel dag, halva landet jagar dem.
Doron har tagit kontakt, de är i Fnaidek. Maya är hos Aisha.
Almog, jag ringer upp dig.
Okej, och?
Han väntar utanför huset och säger: "Starta spårningen."
Han är verkligen galen.
Upp och hoppa, vi är med i spelet igen. Passet är på väg till måltavlan.
Asi, få dit en drönare så vi får bra mottagning.
-Tio minuter. -Ge mig en Predator över Fnaidek.
Luftbefälhavaren, klartecken för Predator till Fnaidek, nu.
Klartecken. Uppfattat.
[Jag är här för Omars skull. Han har fått problem med Hizbollah.]
[Han är rädd och vill fly, men vet inte hur.]
[-Han sa aldrig något om det till mig.] [-Det skulle ha försatt dig i fara.]
[Han kontaktade mig via en krypterad app och bad mig komma.]
[Men sen jag kom till Libanon kan jag inte nå honom]
[för att ge honom vad han bad om.]
[-Vad är det?] [-Han behöver detta för att kunna fly.]
[Med hjälp av detta kan ni båda fly.]
[Fly? Vart skulle vi ta vägen?]
[Europa, vart som helst,]
[så länge ni kommer bort härifrån.]
[Ring honom, säg att det är viktigt, men nämn inte passen.]
[Om Hizbollah lyssnar, så är ni båda i fara. Förstår du?]
[Jag vet att du är israelisk polis.]
[Det kunde vara en fälla, gillrad av israelerna?]
[Aisha, jag är han syster och jag riskerar mitt liv.]
[Min vän, jag lovar att jag förklarar allt senare,]
[men först måste du ge honom dessa.]
[Vi måste hjälpa honom. Jag gav honom mitt ord.]
[Du kan väl kontakta honom på något vis?]
[Han har ingen telefon. De är avlyssnade. Han jagas av sionisterna.]
[Men du känner hans män? Du måste väl kunna nå honom i nödfall?]
[Jag kan inte, jag är dålig på att ljuga. De kommer bli misstänksamma.]
[-Tänk om de hittar passen?] [-Aisha, snälla.]
[Jag är ledsen, jag kan inte.]
[Vet du vad?]
[Vi går dit tillsammans så levererar jag dem till honom själv.]
[Men det måste gå fort.]
Vad är det?
Jag vet inte.
Jag trodde jag var stark.
Det är du ju också, älskling.
Du är en riktig kämpe.
Nej.
Jag…
låtsades bara vara det.
Eli, jag kan inte gå igenom detta en gång till.
Det går inte.
Jag vet.
Jag vill inte att du ska ge upp det som är viktigt för dig,
det är verkligen det sista jag vill.
Det är bara…
om något händer dig, vet jag inte vad jag gör.
Jag vet.
Jag tänkte på det när vi inledde…
det här mellan oss.
Jag vet vad som är viktigt.
Jag vill vara med dig.
Jag lämnar enheten.
Det är inte på grund av dig.
Jag vill leva med dig. Jag menar det.
Resa, vila,
älska varandra.
Jag är färdig, jag har gett dem nog. Arton år.
Rätt lång tid, va?
Absolut.
Det tar lite tid, men det blir av.
Jag vill att du ska vara lycklig.
Jag menar det.
Vad är det, älskling?
Åt du äpplet? Var det gott?
-Jag blev inkallad, vad ska jag göra? -Det är okej, åk.
Michael, säg hejdå, pappa ska åka.
Hejdå, min älskling.
Anat.
Älskling, vad kan jag göra?
Har jag sagt något?
Vill du ha mer frukt?
[Hallå?]
[Hej, Nizar.]
[Ja, Omar är med mig.]
[Vänta.]
[Omar, det är Nizar.]
[Ja, Nizar?]
[Lyssna. Din fru ringde och sa att hon måste träffa dig så snart som möjligt.]
[-Hon lät väldigt nervös.] [-Vad har hänt?]
[Hon sa bara att det är bråttom.]
[Hur når jag henne? De tar mig tillbaka till basen.]
[Haj Ali frågade efter mig.]
[Varför?]
[Jag vet inte.]
[Det är nåt skumt i görningen här.]
[-Okej, jag går och träffar henne.] [-Tack.]
[Ta henne till vårt ställe, du vet var.]
[-Ja, oroa dig inte.] [-Jag är skyldig dig en tjänst. Tack.]
[Lita på mig, allt blir bra.]
[Här.]
Är ert internet också trasigt?
-Det är rätt dåligt. -Detta suger.
Försvarsministeriet. De har råd med pensioner,
men inte bra internetuppkoppling.
Vad gör du?
-Du vet att vi är hos säkerhetstjänsten? -Skitsamma.
Vill du ha ett bloss?
Jag upptäckte det under min förlossningsdepression.
Det var det enda som hjälpte.
Är det inte galet att vi är på detta ställe?
Känner ni er inte dumma?
Jag känner mig som en gatukatt som går in i ett hus,
och dörren råkar stängas så den får vänta hela natten på att bli utsläppt,
och när dörren öppnas så tvekar den och vågar inte gå ut,
så den stannar i huset hela natten tills… jag vet inte.
-Anat, du och din livliga fantasi. -Wow.
-Så vi är katter? -Du är gatukatten, raring.
Vi är katterna. Hagit förlorade Avihai och gick vidare till en annan teammedlem.
-Anat… -Vad?
-Det är okej. -Det är ju sant?
-Absolut. -Och jag då, jag förlorade min bror
och så fick jag barn med hans soldat.
Men du tar priset.
När det verkar som att du ska lämna Doron,
så stannar du ändå.
Denna enhet är en jävla förbannelse.
Om vi valde dem, så är vi lika galna.
Ja, om Eli dör och du har lust,
så kan du få Steve om du vill.
Tack.
-Toppen. -För jag tror inte vi kommer klara det.
Vad menar du?
Jag menar…
…det är slut.
Jag har fått nog.
Wow.
Han lagar väl mat?
Och?
Glöm det, Hagit. Jag tar Steve.
Han är min.
Kommunikationsdrönaren är över Fnaidek, sänder.
-Och Predatorn? -Två minuter bort.
-Passet sänder. -Höj volymen.
[Nizar hämtar oss och tar oss till Omar. Vad ska vi säga angående dig?]
[Oroa dig inte, jag är med dig, presentera oss bara.]
[Det är en chans att träffa Omar. Jag saknar honom.]
Predatorn är ovanför, skjutklar.
Följ dem. Så snart vi hör Omars röstsignatur så kan vi skjuta.
Vänta, du hörde henne, Maya är med henne, hon kommer vara nära måltavlan.
-Luftbefälhavaren, hör du mig? -Hör dig, kom.
När frun rör sig mot målet, följ dem.
Raphael, hon är israelisk medborgare, hon är polis.
Dana…
Förstår du hur viktig denna manöver är?
-Ja, men… -Vi neutraliserar det libanesiska hotet,
ormens huvud. Det kommer även hindra dem på Västbanken.
Det är en otrevlig situation,
men hur tråkigt det än är,
så kan vi inte blåsa av hela manövern på grund av Maya Tawalbe.
De är vid platsen.
-Vi har garaget inom synhåll. -Tack.
-Samir, hör du mig? [-Ja.]
-Jag är med dig. [-Vi är redo. Har vi klartecken?]
Ja.
[-Försiktigt.] [-Det gick bra, raring.]
[-Frid vare med dig.] [-Frid vare med dig.]
[-Jag är ledsen, men vi har stängt.] [-Va?]
[-Nej!] [-Stängt.]
[Kan du inte kolla motorn snabbt? Den har lagt av.]
[Jag är ledsen, jag ska på bröllop och stänger tidigt.]
[Snälla hjälp oss, Abu Subkhi, det är firmans bil.]
[Jag önskar jag kunde, men jag ska på bröllop.]
[Bara en snabb titt, den startar inte.]
[Det kan vara tändningen, ta en titt bara.]
[-Jag sa att vi har stängt.] [-Var är toaletten?]
[-Vi har stängt!] [-Ta en titt, kompis.]
[Det kanske bara är tändningen.]
[-Vi har stängt. Jag ska iväg.] [-Ta en titt bara.]
[-Jag måste iväg.] [-Det kan vara tändningen.]
[Vi har fått sällskap.]
[Faras, be Jibril att ta reda på vad som försiggår där uppe.]
Yasmin, vad ser du?
[Ingenting.]
[-Det finns ingenting här.] -Fortsätt leta.
[Vem är du? Vad gör du här?]
[Ingenting.]
[Vår bil gick sönder, Abu Subkhi hjälper oss.]
[-Jag letade efter toaletten.] [-Stopp, rör dig inte.]
[-Varför?] [-Stopp!]
[-Lägg ned vapnet!] [-Jag ska titta till min fru.]
[Vem är du? Jag såg dig på sjukhuset.]
[-Vad gör du här?] -Eli, han avslöjar Shani.
[Jag sa ju att jag är här med min man angående hans bil.]
[Du är sköterska, jag minns.]
[Du förväxlar mig med någon annan.]
[-Faras, hör du mig?] [-Ja.]
[En kvinna…]
[De är förklädda agenter!]
Steve, vi går in!
-Vad pågår där? -Dana,
de är i en källare under oss. Vi kan ta dem.
Kaspitstyrkan, teamet är i strid. Ta er dit, omedelbart!
Kaspitstyrkan. Vi är på väg.
Jag räknar ned. 3, 2, 1.
Kör!
3, 2, 1, släpp!
[Skynda er!]
Framåt, framåt!
Täck mig. Shani, Steve, ni går ditåt.
Vi går in.
Steve, gå in! Täckningseld!
Täckningseld!
Jag går in!
[Adel, vi måste härifrån nu!]
[Muhammad, täck oss!]
[Nu!]
Steve!
-Här! -Här!
Adel är inte här.
Helvete. Uppfattat.
Fan. Dana, ser du detta?
Det finns sjuka missiler här.
Vilka as.
De asen menar allvar.
Hej, detta är Dudi, jag kan inte svara.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp.
[-Nizar, vad händer?] [-Varsågod.]
Raphael, Doron är i telefon.
Koppla fram honom.
Raphael,
Maya och Aisha klev in i Hizbollahs bil.
Jag vet. Kör till Tripoli. Vi hämtar dig där.
Du fattar inte. De tar dem till Omar.
Jag fattar precis. Kör till platsen och lägg på, linjen är inte säker.
Se till att Predatorn följer dem.
Nej, nej, nej!
Ring upp honom igen.
-Når du honom? -Jag försöker.
Försök lite bättre!
[Den där taxin följer efter oss.]
[Sväng vänster.]
Vad gör han?
[Okej, den svängde åt andra hållet.]
[Nizar, skjut ej!]
Jävla as!
[-Kom!] [-Nej, nej!]
[-In i bilen!] [-Nej, nej!]
Följ efter dem, jag vill veta vad den idioten tänker göra nu.
[Omar, Nizar ringer.]
[Nizar, är allt okej?]
[Är detta Omar?]
[Vem är detta?]
Jag var med Ayub den där dagen i Bryssel. Kommer du ihåg mig?
Jag har Aisha och Maya. Säg "ja" om du förstår.
[Ja.]
Jag skickar dig koordinater. Kom ensam om du vill se dem vid liv.
[Grabbar, stanna en sekund.]
[Något har hänt min fru.]
[Jag måste ringa henne nu direkt, men har ingen täckning.]
[Stanna bilen, är ni snälla.]
[Mari, stanna.]
[Varsågod.]
[Fan. Jag får inte tag i henne.]
[Kom igen, skynda på.]
[Ut ur bilen!]
[Ut!]
[Snabba på!]
[Skynda!]
[Jag skjuter er båda, jag svär!]
[Backa!]
[Ta det lugnt, Omar, allt är okej.]
[Så allt du berättade var lögner.]
[Inte allt.]
[Omar bad mig aldrig om passen.]
[Han visste inte ens att jag är här.]
[Vem är han? Känner du honom?]
[Inte alls.]
Vad ska du göra nu? Skjuta honom framför hans fru eller vad?
Och sedan?
-Döda oss med? -Tyst!
Inser du att jag räddade era liv när jag fick ut er ur bilen?
Gör du det?
[Oroa dig inte, Aisha, han skadar oss inte.]
[-Du ledde honom till mig!] [-Jag svär att jag inte visste!]
[Du är satan!]
[Hur kunde du göra detta mot din bror?]
[Era smutsiga lögnare!]
Har ni inte lokaliserat dem?
Raphael, de är utom synhåll i buskaget.
Ett fordon närmar sig dem.
-Har vi info om det? -Ser ut att tillhöra Hizbollah.
-Luftbefälhavaren, är ni där? -Ja.
Raphael, föraren är okänd och Doron är där.
Dagen blir bara bättre och bättre.
Tyst! Tyst!
Släpp vapnet! Släpp vapnet!
[Ner på marken!]
[-Omar, spring!] -Släpp vapnet.
-Släng vapnet på marken! [-Okej, okej.]
Kom hit.
[Kom hit.]
[-Såja, min älskling.] -Ned på knäna!
[Jag är ledsen, Omar. Hon ljög för mig.]
[Jag är ledsen, Omar. Snälla fly.]
Släpp min fru åtminstone. Hon är inte inblandad.
Var det du som dödade honom?
Var är hans kropp?
Var är Ayubs kropp?
-Det finns ingen kropp. -Vad menar du?
Det finns ingen, han lever.
Va?!
Vem?!
Vad?!
Undertexter: Andrés Villarreal