MOSZAD-MENEDÉKHÁZ, ÉSZAK-LIBANON
[ARAB] [Nimer?]
[- Igen.] [- Örvendek.]
[Előkészítettem a szobákat.]
[Szálljatok ki!]
[- Mik a fejlemények?] [- Lezárták az utakat.]
[Szerencsére lassan haladnak.]
[- Jár itt valaki?] [- Nem, nyárig üres a hely.]
[Ne aggódj, itt biztonságban vagytok.]
[- Egyelőre.] [- Menjünk!]
[Szükségem van egy biztonságos telefonra.]
[Örülök, hogy megismerhetlek.]
Hülyének nézel?
Ajub életben van, ez az igazság.
Láttam a vértócsákat és a lövésnyomokat a lakásban.
Súlyosan megsérült, de gondját viseltem. Kapott vérátömlesztést.
[Ez valami vicc? Mit szórakozol velem?]
Szerinted hagynánk meghalni?
Hádzs Ali tartja fogva.
Bejrútban van, a Szaifi negyedben. Tudom, hol.
Miért higgyek neked?
Mert fogva tartod a feleségemet és a nővéremet.
Mostanra Hádzs Ali már tudja, hogy együttműködök veled.
Nem fog kockáztatni. Nincs sok időd.
Amint lehet, kicsempészi a századost Libanonból.
Hová?
- Segítek, ha megígéred… - Hová?
- …hogy te is segítesz nekem. - Hová?
Iránba.
[Aisa!]
[Aisa, nem lesz baj, ígérem.]
[Hogy tehetted ezt vele?]
[Omár szeret téged.]
[Mindig úgy emlegetett, mint a legkedvesebb családtagját.]
[Az a zsidó hazudott nekem.]
[Csőbe húztak. Azt mondták, Omárnak segítségre van szüksége.]
[Esküszöm, sose bántanám őt.]
[De mégis sikerült!]
[Tönkretetted az életünket. Meg fogják ölni.]
[Nem.]
[Ismerem őket.]
[Nekik csak az elrabolt zsidó kell. Elengednek, amint megtalálták.]
[Omárt sose fogják elengedni.]
[Tudom, hogy meg fog halni.]
Hiszek neki, Rafael. Nincs oka hazudni.
Dehogynem! Húzza az időt, míg rátok találnak.
Doron,
úton van a mentőcsapat. Ne mozdulj, míg ők oda nem érnek, rendben?
Legalább hadd járjak utána, Rafael!
- Ha igazat mond, kimenekíthetjük. - Hallottad?
Ne ismételd meg a gázai incidenst! Nem száradhat még egy élet a lelkeden.
Azért komoly árat fizettünk.
Rendben, vettem.
[Nimer,]
[gyere ide! Ülj le!]
[Sürgősen szükségem van egy kocsira.]
[Nem tudom, tisztában vagy-e vele,]
[de mindenhol titeket keresnek.]
[Fotójuk és leírásuk van rólatok.]
[Minden libanoni erő titeket keres.]
[- Hagyd a kocsit!] [- Csak egy órára kellene.]
[Egy kocsival biztosan elkapnának.]
[A mi parancsunk, hogy itt védjünk titeket.]
[Itt kell maradnod, míg ideérnek a barátaid!]
[Rendben?]
[El kell jutnom a Szaifi negyedbe! Van ötleted, hogyan?]
Ez az.
Szagi, ő Aliza. Aliza, a férjem, Szagi.
- Üdv! - Üdv!
- Múltkor találkoztunk.
Hoztam süteményt Dzseninből.
Sajnálom, szerelmem!
Én is.
- El akarok mondani valamit. - Várj, előbb én!
Tudom, mit akarok mondani.
Rájöttem, hogy semmi baj.
Nem baj, ha te…
Ha nem akarsz gyereket.
Se most, se semmikor.
Tudod, mire gondoltam, amikor megtudtam?
Aviháj gyerekeire.
Hogy féltik az életüket.
De az anyjuk legalább civil.
Nekünk ugyanaz a munkánk, és egyikünk se akar kiszállni.
Miért tegyünk ki ennek egy gyereket?
Ez bántalmazás, nem?
Kegyetlenség lenne.
Drágám, csodás anya lennél. Nézz rám!
Csodás anya leszel.
A világ legjobb anyja, hidd el!
A mi szakmánkban is vannak, akik sokáig élnek.
Másokat meg elüti egy teherautó az utcán.
Szívem, bárhogyan is döntesz,
elfogadom a döntésedet.
„Jóban, rosszban.”
BEJRÚT, SZAIFI NEGYED
[Az ég áldjon! Köszönöm.]
[Hogy vagy, barátom? Jól hallasz?]
[Remekül. Mit látsz?]
[A Szaifi negyed gyönyörű, szép házakkal és emberekkel.]
[- Itt kellene laknod!] [- Látod a házat?]
[Persze, micsoda buta kérdés!]
[A kávézó mellett van, remek állapotban.]
[Őrökkel, kamerákkal. Tökéletes.]
[Biztosan egy híresség lakik itt.]
[Figyelj, ez remek hír!]
[Közelebb tudsz menni a házhoz? Az őröknél van fegyver?]
[Minden információ segít.]
[Megnézem, mit tehetek.]
[Közelebb jöttem, amennyire csak lehet. Az őröknél van fegyver.]
[Be tudsz lesni az épületbe?]
[Nem látok semmit.]
[Le kell tennem, majd beszélünk!]
[- Béke legyen veled!] [- Segíthetek?]
[Igen. Nimer vagyok, ingatlanügynök.]
[Lakásokat keresek.]
[Mutasd az irataidat!]
[Persze.]
[Tessék.]
[Délen van az irodánk, de terjeszkedni akarunk.]
[Tudsz esetleg eladó lakásról errefelé?]
[Itt nincs semmi ilyesmi.]
[Mindjárt visszaindulok.]
[Maradj még! Ennél konkrétabb infó kell.]
[Kezdenek gyanakodni rám, túl veszélyes. Azonnal indulnom kell!]
[Még egy kicsit maradj!]
[- Rendben.] [- Köszönöm, barátom.]
Hogy merted az engedélyem nélkül elküldeni Bejrút szívébe!
Rafael, nézd meg a képeket! Ajub ott van bent.
Ezt nem tudhatjuk. Ezek csak találgatások.
Nem tudjuk, ki van ott bent. Veszélybe sodortad az egyik ügynökünket.
Ez lehet az esélyünk, hogy megmentsük Gabit!
Elég, Doron! Azonnal hívd vissza az ügynököt!
[Mély levegő!]
[Még egyet!]
Rafael!
Kérek egy műholdas képet a házról!
[Mi folyik itt?]
[Minek adtok ruhákat?]
[Ugye nem kell újra költöznöm? Már megszoktam a lakosztályomat.]
[Sajnos ez nem a végállomás, százados.]
[Hogy van, doki?]
[Jól, kezd megerősödni. Kibírja az utat.]
[- Ad gyógyszert az útra?] [- Persze.]
[- Gyógyszert, inhalátort, adrenalint.] [- Hádzs, könyörgök, elég legyen!]
[Ne vigyen már máshová! Hadd pihenjek!]
[Nincs választásunk. A barátai a nyomunkban vannak,]
[és emiatt veszélyben vagyunk.]
[Biztonságos helyre visszük.]
[Mindent elmondtam. Mit akar még?]
[Ne féljen! Odaát jól bánnak a rabokkal, főleg, ha együttműködőek.]
[Allah nevében könyörgök, hadd maradjak!]
[Bármit megteszek, amit kér, csak ne küldjön oda!]
[Kegyelmezzen nekem, Hádzs!]
[Allah szerelmére, hadd maradjak!]
[- Hadd maradjak!] [- Nyugalom! Hallgasson!]
[Készítsétek elő az útra!]
Na?
Felmérjük az épületet, de a műholdas kép nem elég.
Ki fogják vinni Libanonból. Kifutunk az időből!
Nem tudhatjuk biztosan, hogy Ajub ott van-e.
Rafael, minden nyomot bemutattam.
Várd az utasításokat, Doron! Ezúttal követjük a protokollt.
Be tudjuk poloskázni a villát?
Nem ismerjük az elrendezését. Akár le is bukhatunk közben.
Hádzs Ali nagyon őriz ott valamit.
Omár szerint Hádzs Ali éjfélkor elindul. Fogy az idő.
Ugye tudjátok, hogy ha kijuttatja Ajubot Libanonból, nem látjuk többé?
Mi a terv? Nincs információnk, nem készültünk fel,
és nem tudjuk biztosan, hogy ott van-e a fogoly.
Az egység nem vállalja.
Akkor mi vállaljuk.
Bocs, Eli, de a bevetésekről nem te döntesz.
Egyetértek, hogy ez öngyilkosság lenne.
Tudnunk kell, hogy Ajub életben van-e. Addig nem kockáztatom más életét.
Akkor egy újabb Ron Arad helyzetet akarsz?
Ezt akarjuk?
Musztafa Dirani? Sejk Obed?
Ismerős történetek?
Ennél kevesebb információval is bevetésre küldtetek ügynököket,
csak hogy kiderítsenek valamit Ron Aradról.
Folytassam? Beszéljünk Salitról!
Beküldtétek a hadsereget Gázába az elrablása után.
Minden egység odament, hogy megpróbáljon kideríteni valamit.
- Elég a mellébeszélésből! - Elég!
Vita lezárva. Folytatjuk, ha van bizonyítékunk,
hogy Ajub a villában van. Elmehettek.
Rafael, egy szóra?
Jó, egy szóra.
Szerintem tévedsz.
Megértem, de ha valaki meghal ezalatt a küldetés alatt,
nekem kell azt megmagyaráznom. Nem neked vagy Elinek.
A miniszterelnök engem bízott meg.
Minden döntést ezerszer átgondolok, nem csak kétszer.
De ezt nincs idő átgondolni. Cselekedni kell! Most azonnal!
[Gyerekkorunkban Dzseninben mindig awameht ettünk a piacon.]
[Omár imádta.]
[Minden édességárus ismerte, és anya háta mögött cukorkát adtak neki.]
[Teljesen lehangolta, amikor Izraelbe menekültünk.]
[Szomorú volt, nem értette, miért nem mehetünk haza.]
[Anya megpróbálta felvidítani azzal, hogy elvitte a piacra Ramlába,]
[de ott nem ízlett neki az awameh. Túl édesnek találta.]
Vége a megbeszélésnek?
Beleegyezett.
Ez az!
A rohadt életbe!
Kezdj el imádkozni, mert ez kemény lesz.
A haditengerészet egy civil hajóval elvisz minket a partra.
Ott csatlakozunk egy helyi informátorhoz.
[Ha az ég is úgy akarja, sikerülni fog.]
Úgy legyen!
Készüljetek!
Szagi, várj!
Tesó, szólj, ha kihagynád ezt a küldetést.
Engem nem zavar.
Beugrik helyetted valaki, senki se kérdez semmit.
- Minden rendben, Eli. - Biztos?
Kihozzuk Gabit.
Sajnálom Nuritot. Szomorú lesz, hogy nem tarthat velünk.
Jobb így neki, hidd el!
Beszéltél azzal az őrült nővel?
Igen, megállapodásra jutottunk.
- De vele sose lehet tudni. - Igen.
- Elmehetek? - El.
Ez őrület! Három szobával arrébb megyünk.
Megint vitatkozol? Ez a protokoll, nem tehetek róla.
Gyerünk, ülj át!
- Mi az? - Csak begörcsölt a gyomrom.
- Mutasd meg, pontosan hol! - Itt.
- Az alhasadban? - Igen.
- Csinálunk egy ultrahangot. - Minek? Felesleges.
A te állapotodban komolyan kell venni az ilyesmit. Gyerünk!
[Kérsz valamit?]
[Beszélhetek Omárral?]
[Gyere!]
[Beküldtek, hogy beszélj velem?]
[Hogy kikérdezz?]
[Nem.]
[Én akartalak látni.]
[Miért?]
[Nem ártottál még eleget?]
[Hogyan hihettél neki?]
[Pont te!]
[Nem először kerülsz bajba. Mindig hozzám jöttél, amikor megvertek,]
[tartozásod volt, vagy letartóztattak.]
[Az más. Még gyerek voltam.]
[Nem tudtad, hogy bármire képesek, hogy megtaláljanak engem?]
[Nem? Nem érted, hogy kihasználnak?]
[Hogy verhettek át téged, a kitüntetett rendőrtisztet?]
[Elég! Fogd be!]
[Azt hittem, veszélyben vagy. Videókat hamisítottak rólad,]
[tudták, hogyan manipuláljanak.]
Ma este nem megyek haza.
Valami készül, eltarthat egy ideig.
Oké, meddig?
Talán pár napig.
Utána beszélek velük.
Jó. Most ne foglalkozz ezzel!
Csak tedd a dolgod és vigyázz magadra!
Siess haza, jó?
Persze.
Csók!
Szabad?
Látom, zavarok,
de nincs választásom.
Mondjad, Russzó!
Nem tudom, veletek vagy velem van baj,
de az incidens Adel fiával felzaklatott,
és tegnap az autószerelőnél nem reagáltam jól.
- Lebuktattam a csapatot… - Így is, úgy is tüzet nyitott volna.
- Szerencsére nem halt meg senki. - Ez nem oké.
- Semmi baj. - De, igenis baj!
Nem bízom magamban. Nem tudom…
Russzó, ezt most tedd félre!
Majd beszélünk, ha megjöttünk Libanonból, jó?
Szükségünk van rád.
[Honnan tudod, hogy kitüntettek?]
[Olvastam rólad egy cikket.]
[Adel küldte.]
[Milyen érzés volt?]
[Milyen érzés?]
[Milyen érzés volt?]
[Szégyelltem magam.]
[Seggfej!]
[Öcsikém!]
[Ne hívj így!]
[Ugye nem hazudtál nekik? Gabi tényleg él?]
[Azt hiszed, hazudnék?]
[Veszélybe sodornálak titeket Aisával?]
[Már te sem hiszel nekem? Ezt komolyan kérdezted?]
[Hiszek neked. Remélem, megtalálják,]
[mert az hasznodra válna.]
[Ugyanúgy bíróság elé állítanak majd és lecsuknak.]
[Ezzel nincs mit tenni. De fogadhatnál látogatókat,]
[találkozhatnál anyával, Muhammaddal és Ranával.]
[Nagyon hiányzol anyának.]
[Nem bír aludni, amióta ez elkezdődött.]
[Ha tudná, hogy találkozhattok, akárcsak egy percre is…]
[Megölelhet és megpuszilhat.]
[Nővérkém, mindent tönkretettem.]
[Mindent tönkretettem.]
[Most már itt vagyok. Minden rendben lesz.]
Pontosan hol fáj?
- Itt, az alhasamban. - Itt?
- Igen. - Nézzük!
Nem látok semmi szokatlant.
Ez a szívverése?
Igen, és minden rendben, Nurit.
Biztos csak egy görcs volt. Az első trimeszterben előfordul.
Amit most hallasz,
az a szívverése.
Kislány.
Ne sírj, minden rendben!
- Biztos? - Biztos.
- Telefonálhatok? - Persze.
Köszönöm.
Szagit hívtad. Nem tudom felvenni, hagyj üzenetet!
Pár órája leszállt egy iráni gép
egy katonai reptérre Zsandárban. Oda tarthatnak.
Három határátkelőhely jön szóba: Mászná, Kálámun
és egy, amit az ENSZ üzemeltet.
Omár!
A kálámuni nem valószínű,
mert az van a legmesszebb. Arrafelé a Hezbollahra
gyakran rálőnek a különböző ISIS-osztagok.
Az ENSZ-féle átkelőhely szóba jöhet,
de ott sok a menekült, ezért nem túl diszkrét.
Tehát a Mászná átkelőhöz mennek.
Ott van mellette a Hezbollah és a szír hadsereg ellenőrző pontja,
a Bejrútot és Damaszkuszt összekötő úton, Bejrúttól 40 km-re.
[- Érkeznek a kocsik.] [- Köszönöm.]
Három drónunk van az ellenőrző pontok, és egy a villa felett.
Amint elindulnak, tudni fogjuk, hová tartanak.
Eli!
A libanoni rendőrség két járművel fedez minket.
A damaszkuszi autópálya felé indulunk,
hogy mindhárom átkelőhelyhez közel legyünk.
Ne feledjétek, a libanoni tájszólás miatt
csak Szagi és Sáni beszélhetnek, és ők se sokat! Rendben?
- Hogy jutunk ki innen? - Nincs meg a menekülési pont.
A határátkelőhelytől függ. Nem a legjobb, de ez van.
Két autóval megyünk. Az elsőben ül Doron, Szagi, Oren és Omár.
- Ő is velünk jön? - Igen, szükségünk van rá.
A másodikban ülök én, Steve, Sáni és Ofir.
A többiek itt maradnak, míg kiderül a menekülési pont.
- Sok sikert! - Sok sikert!
Öltözzetek!
[Doron, kérnék egy szívességet!]
[Beszélni akarok Aisával.]
[Gyere!]
[Ne sírj, szerelmem!]
[Minden rendben lesz.]
[Folyton csak hazudsz nekem.]
[Azt ígérted, együtt leszünk, családot alapítunk.]
[Megígérted!]
[Indulás!]
[Ne aggódj!]
[Gyere!]
[Egy pillanat!]
A feliratot fordította: Miklósi Zsuzsa