‎CASĂ CONSPIRATIVĂ A MOSSADULUI, ‎NORDUL LIBANULUI
‎[ARABĂ] ‎[Nimer?]
‎[- Da, eu sunt Nimer.] ‎[- Încântat.]
‎[Camerele voastre sunt gata.]
‎[Ieșiți.]
‎[- Care sunt ultimele vești?] ‎[- Au blocat drumurile principale.]
‎[Dar le va lua câteva ore ‎să acopere mai multe zone.]
‎[- Vine lume pe aici?] ‎[- Nu, e închis până sezonul următor.]
‎[Nu-ți face griji, sunteți în siguranță.]
‎[- Deocamdată.] ‎[- Să mergem.]
‎[Nimer, îmi trebuie un telefon securizat.]
‎[Mă bucur că ne-am întâlnit. ‎Am auzit multe despre tine.]
‎Crezi că sunt prost?
‎E viu, nu te mint.
‎Am văzut petele de sânge ‎din apartamentul ăla, găurile de glonț.
‎A fost rănit grav, ‎dar am avut grijă de el.
‎I-am făcut transfuzii de sânge.
‎[Faci mișto de mine? ‎Care e problema cu tine?]
‎Crezi că l-am lăsa să moară?
‎E la Haj Ali.
‎În cartierul Saifi din Beirut. ‎Știu unde e.
‎De ce te-aș crede?
‎Pentru că le aveți pe soția ‎și pe sora mea captive, d-aia.
‎Ascultă. Haj Ali trebuie ‎să fi aflat deja că eu colaborez cu tine.
‎Nu-și va asuma riscuri. Nu ai mult timp.
‎Îl va scoate pe căpitan din Liban ‎cât mai curând posibil.
‎Și îl va duce unde?
‎- Te ajut să-l găsești dacă-mi promiți… ‎- Și îl va duce unde?
‎- Promite-mi că mă ajuți. ‎- Și îl va duce unde?
‎În Iran.
‎[Aisha.]
‎[Aisha, o să fim bine, îți promit.]
‎[Cum ai putut să-i faci asta?]
‎[Omar te iubește.]
‎[Mereu vorbește despre tine,]
‎[spunea că-i ești ‎cea mai dragă din familie.]
‎[Evreul ăla m-a mințit.]
‎[M-au păcălit, au spus că Omar are nevoie ‎de ajutorul meu, așa că am venit.]
‎[Îți jur, n-aș face niciodată ‎ceva care să-i facă rău.]
‎[Dar ai făcut-o.]
‎[Ne-ai distrus viețile ‎și acum o să-l ucidă!]
‎[Nu.]
‎[Îi cunosc.]
‎[Îl vor doar pe evreul care a fost răpit.]
‎[După ce-l vor găsi, vă vor da drumul.]
‎[Nu o să-i dea drumul niciodată.]
‎[O să moară, știu asta.]
‎Raphael, eu îl cred, ‎nu are niciun motiv să mintă.
‎Sigur că are. Trebuie doar ‎s-o tărăgăneze până ce vă vor găsi.
‎Doron,
‎evacuarea e pe drum. Stai acolo și așteaptă-i. E clar?
‎Raphael, lasă-mă să verific ‎doar ca să fiu sigur.
‎- Dacă e adevărat, îl putem salva. ‎- M-ai auzit?
‎Nu repeta incidentul Gaza. ‎Nu vrei încă o moarte pe conștiința ta.
‎Am plătit scump pentru aia.
‎Bine, recepționat.
‎[Nimer…]
‎[Vino aici, prietene. Stai jos.]
‎[Ascultă, am nevoie de o mașină urgent.]
‎[Uite, nu știu dacă-ți dai seama,]
‎[dar ești căutat în tot sectorul.]
‎[Au poze cu tine și descrierea ta.]
‎[Toate forțele libaneze vă caută.]
‎[- Așa că uită de mașină.] ‎[- Mă întorc într-o oră.]
‎[O să te prindă, mai ales cu o mașină.]
‎[Ni s-a ordonat ‎să vă ținem aici, în siguranță.]
‎[O să stați aici ‎până sosesc prietenii tăi.]
‎[Bine, prietene?]
‎[Ascultă, trebuie să ajung ‎în cartierul Saifi. Ai idee cum pot?]
‎Aici.
‎Sagi, ea e Aliza. Aliza, soțul meu, Sagi.
‎- Bună. ‎- Bună.
‎- Ne-am cunoscut data trecută.
‎Ți-am adus niște dulciuri din Jenin.
‎Îmi pare rău, iubirea mea.
‎Și mie.
‎- Vreau să-ți spun ceva. ‎- Stai, lasă-mă pe mine.
‎Mi-am dat seama ce vreau să spun.
‎Mi-am dat seama că e în regulă.
‎E în regulă dacă nu vrei…
‎dacă nu vrei să ai un copil.
‎Acum sau niciodată.
‎Știi care e primul lucru ‎la care m-am gândit când am aflat?
‎Copiii lui Avihai.
‎Cum sunt marcați pe viață.
‎Cel puțin ei au o mamă normală.
‎Amândoi suntem în domeniul ăsta ‎de rahat și nu vrem să ne lăsăm,
‎așa că de ce să trecem un copil prin asta?
‎E abuz asupra copilului, nu?
‎E o cruzime.
‎Draga mea, o să fii o mamă grozavă. ‎Uită-te la mine.
‎O să fii o mamă grozavă.
‎Cea mai bună mamă din lume, promit.
‎La naiba, sunt oameni care fac ‎aceeași treabă și trăiesc o viață lungă.
‎Alții doar trec strada ‎și sunt loviți de un camion.
‎Draga mea, orice ai decide,
‎am să accept.
‎„La bine și la greu.”
‎BEIRUT, CARTIERUL SAIFI
‎[Fii binecuvântat. Mulțumesc.]
‎[Ce mai faci, prietene? Mă auzi bine?]
‎[Excelent. Ce vezi?]
‎[Ascultă. Cartierul Saifi e nemaipomenit.]
‎[Case frumoase și oameni frumoși.]
‎[- Ar trebui să locuiești aici.] ‎[- Vezi casa?]
‎[Desigur, ce întrebare prostească.]
‎[Chiar lângă cafenea, ‎într-o stare grozavă.]
‎[Cu paznici, camere, e perfectă.]
‎[Sunt sigur că cineva renumit ‎locuiește aici.]
‎[Ascultă, e grozav.]
‎[Poți să te apropii de casă? Paznicii sunt înarmați?]
‎[Orice informație m-ar ajuta.]
‎[Bine, să văd ce pot să fac.]
‎[M-am apropiat cât de mult am putut. Cred că paznicii sunt înarmați.]
‎[Poți să arunci un ochi în complex?]
‎[Nu văd nimic.]
‎[Trebuie să închid, vorbim.]
‎[- Pacea fie cu tine.] ‎[- Pot să te ajut cu ceva?]
‎[Da, chiar poți. Eu sunt Nimar, ‎sunt agent imobiliar.]
‎[Vânez proprietăți.]
‎[Arată-mi buletinul.]
‎[Nicio problemă.]
‎[Poftim.]
‎[Noi activăm în sud, ‎dar am vrea să ne extindem,]
‎[dacă e ceva în zona ta ‎și ne-ai putea ajuta.]
‎[Nu e nimic aici pentru tine.]
‎[Mă pregătesc să mă întorc.]
‎[Mai stai puțin, prietene, ‎am nevoie de ceva mai mult.]
‎[Uite, încep să mă suspecteze, ‎e prea riscant. Trebuie să plec acum.]
‎[Mai stai puțin, prietene. Mai stai puțin.]
‎[- Bine.] ‎[- Mulțumesc, prietene.]
‎Cum îndrăznești să-l trimiți în misiune ‎în mijlocul Beirutului fără acordul meu?
‎Raphael, uită-te la fotografii. ‎Cu siguranță e acolo.
‎Nu e nimic sigur, sunt speculații.
‎Habar nu avem cine e acolo, ‎iar tu riști viața agentului.
‎Vrei să riști șansa noastră ‎de a-l salva pe Gabi?!
‎Doron, ajunge. Retrage agentul, acum!
‎[Respiră.]
‎[Din nou.]
‎Raphael…
‎Vreau imagini din satelit ‎de deasupra casei.
‎[Ce se întâmplă?]
‎[Pentru ce sunt hainele astea?]
‎[Nu-mi spuneți că iar mă mutați. Abia ‎m-am obișnuit cu „apartamentul” ăsta.]
‎[Din păcate, ‎trebuie să te deplasezi, căpitane.]
‎[Domnule doctor, cum se simte?]
‎[E în regulă, se înzdrăvenește. ‎Poate călători.]
‎[- Ne dați medicamente pentru drum, da?] ‎[- Desigur.]
‎[- Medicamente, inhalatoare, adrenalină.] ‎[- Destul, te rog, Haj.]
‎[Nu mă mai mutați. ‎Lăsați-mă să mă odihnesc.]
‎[Nu ai de ales, amice. ‎Prietenii tăi ne vânează,]
‎[iar asta ne pune în pericol.]
‎[Te ducem într-un loc sigur.]
‎[V-am dat tot, ce mai vreți?]
‎[Nu fi speriat. Își tratează ‎prizonierii foarte bine acolo,]
‎[mai ales pe cei care cooperează.]
‎[Vă implor, în numele lui Allah, ‎lăsați-mă să stau aici.]
‎[Fac orice îmi cereți, ‎doar nu mă trimiteți acolo.]
‎[Ai milă, Haj, pentru Dumnezeu! ‎Pentru Dumnezeu, lasă-mă să stau aici.]
‎[- Lasă-mă să stau aici, pentru Dumnezeu!] ‎[- Calmează-te și taci!]
‎[Pregătiți-l pentru transport.]
‎Ei bine?
‎Doron, supraveghem complexul, ‎dar imaginile din satelit nu ajung.
‎Ascultă-mă, o să-l scoată din Liban. ‎Pierdem timpul!
‎Sosirea lui Haj Ali ‎nu înseamnă că Ayub e acolo.
‎Raphael, ți-am dat toate dovezile.
‎Doron, așteaptă instrucțiuni. ‎De data asta, o facem ca la carte.
‎Putem să plasăm un aparat în vilă?
‎Nu cunoaștem planul complexului. ‎Un aparat ne-ar putea compromite.
‎Haj Ali păzește cu grijă ceva acolo.
‎Omar crede că Haj Ali va pleca ‎după miezul nopții. Pierdem timpul.
‎Dacă îl scoate din Liban, nu-l vom ‎mai vedea niciodată, vă dați seama?
‎Atunci care e planul? ‎Nu avem informații, nu suntem pregătiți
‎și nici indicații clare ‎că prizonierul e ținut acolo.
‎Unitatea nu o va face.
‎Atunci o facem noi.
‎Cu tot respectul, Eli, tu nici ‎nu execuți, nici nu aprobi misiuni.
‎Sunt de acord ‎că asta ar fi o misiune sinucigașă.
‎Până nu suntem siguri că Ayub e în viață, ‎nu mai risc viețile tuturor.
‎Vrem să se întâmple un alt Ron Arad?
‎Asta vrem?
‎Mustafa Dirani? Șeicul Obeid?
‎Vă sună cunoscut?
‎Ați lăsat agenți cu mult ‎mai puțină informație să-și riște viețile,
‎pentru a nu-l găsi pe Ron Arad, mai știți? ‎Dar pentru a afla mai multe despre el.
‎Să mai continui? ‎Hai să vorbim despre Shalit.
‎Ați trimis tot IDF-ul în Gaza ‎după răpirea sa,
‎urmat de toate celelalte unități, ‎doar pentru a aduna informații despre el.
‎- Așa că terminați cu prostiile. ‎- Destul.
‎Discuția s-a terminat. ‎Vom continua după ce aveți o pistă solidă
‎că Ayub e în casa aia. Liberi.
‎Raphael, ai un moment?
‎Un moment, da.
‎Cred că te înșeli.
‎Înțeleg. Dar dacă ‎sunt uciși oameni în misiunea asta,
‎eu va trebui să răspund, ‎nu tu, și cu siguranță nu Eli.
‎Prim-ministrul m-a pus ‎pe mine responsabil.
‎Așadar, am să mă gândesc ‎de o mie de ori înainte să fac ceva.
‎Dar nu e timp să te gândești, ‎Acum e momentul. Fix acum.
‎[Când eram copii, în Jenin, ‎mâncam ‎awameh‎ la piață.]
‎[Omar adora ‎awameh‎.]
‎[Toți vânzătorii de dulciuri îl cunoșteau ‎și îi dădeau fără ca mama să știe.]
‎[Fuga în Israel l-a deprimat.]
‎[Era mereu trist, nu înțelegea ‎de ce nu ne puteam întoarce acasă.]
‎[Ca să-l înveselească, ‎mama îl ducea în piața din Ramla,]
‎[dar nu-i plăcea ‎awameh‎ de acolo. ‎Spunea că era prea dulce.]
‎S-a terminat ședința?
‎Și-a dat permisiunea.
‎Da!
‎În sfârșit, la naiba.
‎Spune-ți rugăciunea, ‎lucrurile o să devină complicate.
‎Pușcașii marini o să ne ducă la mal ‎cu o barcă civilă
‎și o să ne reunim ‎cu un colaborator sus pe deal.
‎[Cu voia Domnului, o să meargă.]
‎Amin.
‎Pregătiți-vă.
‎Sagi, așteaptă.
‎Frate, dacă vrei ‎să stai pe bară de data asta, fă-o.
‎Eu n-am nimic împotrivă.
‎Cineva dintr-o altă echipă te va înlocui, ‎n-o să comenteze nimeni.
‎- Eli, e în regulă. ‎- Ești sigur?
‎Mergem să-l luăm pe Gabi.
‎Doar că îmi pare rău pentru Nurit. ‎O să fie distrusă că nu vine cu noi.
‎E mai bine așa, crede-mă.
‎Ai apucat să vorbești cu nebuna ta?
‎Am ajuns la… o înțelegere.
‎- Dar nu se știe cu ea. ‎- Da.
‎- Deci, sunt liber? ‎- Liber.
‎E o idioțenie, sunt doar trei camere.
‎Iar comentezi? Ăsta e protocolul, ‎draga mea. Nu pot face nimic.
‎Gata, sari în pat.
‎- Ce este? ‎- Doar o durere de stomac.
‎- Nurit, arată-mi unde exact. ‎- Aici.
‎- În inferiorul abdomenului? ‎- Da.
‎- Bine, să facem niște ultrasunete. ‎- Pentru ce? Nu e nevoie.
‎Draga mea, nu poți ignora durerea asta ‎în starea ta. Să mergem.
‎[Aveți nevoie de ceva?]
‎[Pot să vorbesc cu el?]
‎[Vino.]
‎[Te-au trimis să vorbești cu mine?]
‎[Să mă interoghezi?]
‎[Nu.]
‎[Eu am cerut să te văd.]
‎[De ce?]
‎[Nu ai făcut destul rău?]
‎[Cum ai putut să-i crezi?]
‎[Tu dintre toți oamenii.]
‎[„Cum?” Nu e prima dată, Omar. ‎Mereu ai venit la mine]
‎[după ce erai bătut, ‎când datorai bani sau erai arestat.]
‎[E altceva, eram un copil pe vremea aia.]
‎[Nu ți-ai dat seama ‎că ar face orice să mă găsească?]
‎[Nu? Nu vezi cum te folosesc?]
‎[Cum ai putut, un ofițer ‎de poliție decorat, să te lași păcălită?]
‎[Ajunge! Taci!]
‎[Am crezut că viața îți e în pericol. ‎Mi-au trimis videoclipuri false cu tine,]
‎[au știut cum să mă manipuleze.]
‎Nu mă aștepta.
‎Se petrece ceva și s-ar putea să dureze.
‎Bine, cât timp?
‎Câteva zile, cred.
‎După aceea, o să vorbesc cu ei.
‎Bine. Nu te gândi la asta acum.
‎Fă ce trebuie să faci, ai grijă și…
‎întoarce-te repede, bine?
‎Desigur.
‎Te pup.
‎Te pup și eu.
‎Pot să intru?
‎Îmi dau seama ‎că nu e momentul potrivit, dar…
‎asta e.
‎Spune, Russo.
‎Nu știu dacă e vorba de voi sau de mine,
‎dar incidentul cu copilul lui Adel
‎m-a răscolit și, ieri, la garaj, ‎nu am reacționat bine.
‎- Am expus echipa și… ‎- E în regulă, oricum am fi deschis focul.
‎- Din fericire, nu au fost victime, deci… ‎- Ce e OK?
‎- E în regulă. ‎- Nu, nu e.
‎Nu mai am încredere în mine acum, nu știu…
‎Russo, lasă astea deoparte acum.
‎Vorbim când ne întoarcem din Liban. Bine?
‎Avem nevoie de tine.
‎[De unde știi că am fost decorată?]
‎[Am citit un articol.]
‎[Adel mi l-a trimis.]
‎[Cum te-a făcut să te simți?]
‎[Cum m-a făcut să mă simt?]
‎[Rușinat.]
‎[Idiotule.]
‎[Dragul meu…]
‎[Nu-mi spune așa.]
‎[Nu i-ai mințit, nu? Gabi e în viață?]
‎[Crezi că i-aș minți?]
‎[Să vă pun pe tine ‎și pe Aisha în pericol?]
‎[Acum nici tu nu mă mai crezi. ‎Chiar crezi asta?]
‎[Te cred și sper să-l găsească,]
‎[pentru că dacă o fac, ‎tu o să primești meritul.]
‎[Tot va trebui să fii judecat ‎în Israel și vei fi închis.]
‎[Asta nu depinde de noi, ‎dar o să avem grijă să primești vizite,]
‎[că îi vei vedea cel puțin pe mama, ‎pe Muhammad și pe Rana.]
‎[Mamei îi e dor rău de tine, Omar.]
‎[N-a mai putut să doarmă ‎de când a început nenorocirea asta.]
‎[Dacă ar ști că te-ar putea vedea ‎măcar un minut,]
‎[să te ia în brațe și să te sărute…]
‎[Draga mea, am stricat totul.]
‎[Am stricat totul.]
‎[Sunt lângă tine acum. Totul va fi bine.]
‎Încearcă să-mi spui unde doare.
‎- Aici, în partea de jos. ‎- Aici?
‎- Da. ‎- Să vedem.
‎Ei bine, nu văd nimic neobișnuit.
‎Aia e inima lui?
‎Da, și totul e în regulă, Nurit.
‎Trebuie să fi fost o crampă, ceea ce ‎e foarte întâlnit în primul trimestru.
‎Apropo,
‎aia e inima ei.
‎Nu a lui, a ei.
‎Nu plânge, e sănătoasă.
‎- Sigur? ‎- Sigur.
‎- Pot să dau un telefon? ‎- Desigur.
‎Mersi.
‎Alo, ați sunat la Sagi. Nu vă pot răspunde, lăsați un mesaj.
‎Bun. Știm că un avion iranian ‎a aterizat acum câteva ore
‎pe un aeroport militar din Jandar, ‎care ar putea fi destinația lor.
‎Sunt trei puncte posibile ‎de frontieră: Masnaa, Qalamun
‎și unul sub controlul ONU.
‎Omar…
‎Punctul de frontieră Qalamun ‎e cel mai puțin probabil
‎pentru că e cel mai îndepărtat dintr-o ‎regiune problematică pentru Hezbollah
‎datorită unor schimburi de focuri ‎cu diverse grupe ISIS.
‎Punctul controlat de ONU ‎ar putea fi posibil,
‎dar are foarte mult trafic de refugiați, ‎așa că discreția va fi o provocare.
‎Deci presupunem că e punctul Masnaa.
‎E chiar lângă o baricadă ‎controlată de Hezbollah și de sirieni,
‎pe autostrada Beirut-Damasc, ‎la 40 km de Beirut.
‎[- Mașinile sunt pe drum.] ‎[- Mersi, prietene.]
‎Avem trei drone deasupra punctelor ‎de trecere și una deasupra vilei.
‎Odată ce i-am detectat că pleacă, ‎o să știm destinația.
‎Eli…
‎O să fim asistați ‎de poliția libaneză cu două vehicule.
‎Ne vom îndrepta spre autostrada ‎Beirut-Damasc
‎ca să fim aproape de cele trei puncte ‎pentru acces rapid.
‎Țineți minte, ‎datorită dialectului libanez,
‎doar Sagi și Shani vor vorbi, ‎și cât mai puțin. Ați înțeles?
‎- Cum ieșim de acolo? ‎- Acum nu avem un punct de evacuare.
‎Depinde de care punct de trecere ‎folosesc ei. Nu e ideal, dar asta e.
‎Ne urcăm în două mașini. ‎Mașina unu: Doron, Sagi, Oren și Omar.
‎- Vine cu noi? ‎- Da, avem nevoie de el acolo.
‎Mașina numărul doi: ‎eu, Steve, Shani, Ofir.
‎Restul forțelor vor sta aici ‎și vor aștepta punctul de preluare.
‎- Mult noroc tuturor. ‎- Mult noroc.
‎Pregătiți-vă.
‎[Doron, vreau să te rog ceva.]
‎[Vreau s-o văd pe Aisha.]
‎[Vino.]
‎[Nu plânge. Nu plânge, iubirea mea.]
‎[Cu voia Domnului, totul va fi bine.]
‎[Mă tot minți întruna.]
‎[Ai promis că vom fi împreună, ‎că vom avea un copil și o casă.]
‎[Ai promis.]
‎[Gata, să mergem.]
‎[Nu-ți face griji.]
‎[Gata, să mergem.]
‎[Stai puțin.]
‎Traducerea: ANDREI NEAGU