[ARABISK] [Dette er arabisk radio i…]
Raphael, vi er framme.
Jeg ser dere.
Eli, de er på vei.
Eli, de forlater Saifi i to svarte SUV-er
og kjører nordover. Snart vet vi mot hvilken grenseovergang.
[Så dere overgir meg til iranerne?]
[Ayatollahene? Hvorfor, Haj Ali?]
[Jeg er beste kortet dere har.]
[De bryr seg ikke en døyt om dere.]
[Se hva de har gjort med landet,]
[en gang kalt "Midtøstens Paris".]
[I stedet for å utnevne en regjering, har de ødelagt staten.]
[En stor skam.]
Eli, de tar av mot Damaskus-Beirut-veien
i retning nordøst.
Da skal de altså til Masnaa.
-Mottatt? -Bekrefter det.
Da kjører vi.
Eli, dere har maks 30 minutter til å nå grensen
før Ayub er utenfor rekkevidde for godt.
DAMASKUS-BEIRUT-VEIEN
[Bestefaren din hadde skammet seg over hvordan dere ødelegger Libanon.]
[Dere har ingenting.]
[Ingen infrastruktur, ingen penger. Bare elendighet og krig.]
[Bestefar var hele livet en slave for de sunni-svina]
[og ble drept av kristne falangister.]
[Så kutt ut det pisset, kaptein, om "Midtøstens Paris".]
[-Iran er redningen for oss.] [-Så du tror Iran vil redde dere?]
[Iran…]
[Iran har gjort Libanon til et land fullt av flyktninger.]
[Mens dere kunne ha blomstret slik som Israel.]
[Du mener en okkupant som dreper barn.]
[Nok nå, kaptein. Len deg tilbake og klapp igjen.]
[Legitimasjon?]
[Greit, kjør videre.]
[Legitimasjon?]
[Greit, dere kan kjøre.]
-Eli, de er der om to minutter. -Mottatt.
Vær klare. Ayub kommer hvert øyeblikk.
Der er de. Vær klar.
[Legitimasjon?]
[-Hva er dette?] [-Vis meg ID-kort.]
[De er ikke i bilen.]
[Det er ikke ham.]
Helvete, de er ikke i bilen.
Avslutt og trekk dere tilbake.
Vent, de kan fortsatt komme.
De sender kanskje enda en bil.
Eli, er det mottatt?
[Takk.]
Eli, er det mottatt?
[Beklager forsinkelsen. Dere kan kjøre.]
[Hvilken enhet er du fra?]
[Og hvem ga ordre om å sperre veien?]
[Alt i orden, kjør videre.]
Hva driver de med?
[Jeg spurte deg hvilken enhet du er fra.]
[Du får unnskylde, jeg vet ikke hva som går av henne.]
[Hun er vel sliten av å stå her så lenge.]
[Vi er fra Beirut-politiet, enhet 33.]
[Vi har ordre om å sjekke alle som passerer her.]
[Hva ser dere etter?]
[To israelske infiltratører.]
[Alt vi ble bedt om,]
[var å informere HK om vi ser noe mistenkelig.]
[Enhet 33, sa du?]
[Bli stående.]
[Gi meg telefonen.]
Raphael, han ringer for å sjekke oss opp.
-Det vil han ikke kunne. Gili? -Jeg tar meg av det.
[Jeg har ikke dekning.]
[Men jeg har ikke hørt noe om veisperringer.]
[Jeg kjenner sjefen din.]
[Ikke rør dere før han kommer, er det forstått?]
Ta dem.
[Dere slipper ikke unna med dette, fordømte jævler!]
[Hold kjeft!]
[Slipp meg!]
[Gå videre.]
[Hvor er Ayub?]
[Hvor er Ayub, din jævel?]
[Hvor er Ayub?]
[Tror du jeg er en forræder? Jeg sier ikke et ord.]
[Og dere vil aldri mer se kapteinen i live.]
[Hvor er Ayub?]
[Tro meg, dere vil alle dø her.]
[De vil slakte dere én etter én.]
Doron…
La meg snakke med ham.
[Kom!]
[Din helvetes forræder! Ditt svin!]
[Det er arvelig, dere er alle forrædere!]
[-Du er som faren din!] [-Nå har vi fått nok av deg!]
[Det er ingen vits, han plaprer aldri.]
[Selvfølgelig ikke, jeg er ikke som deg.]
[Heller lide martyrdøden!]
[Så hva foreslår du?]
[Bombe morens hus i Maroun al-Ras,]
[hvor kona og ungene har søkt tilflukt.]
[Helvetes forræder!]
[Din forbanna forræder!]
De er på vei mot grensepost 05,
ved Qalamun i Hermel-regionen.
Dra dit med én gang.
Inn i bilene!
Jeg vil ha luftbilder.
GRENSEOVERGANG SYRIA-LIBANON
[Kom.]
[God kveld. Hallo, karer.]
[Alt i orden?]
[Hei.]
[-Et øyeblikk. Ja?] [-Vi er snart framme.]
[Vi er på plass, og venter på dere.]
[Gabi, en dag vil du forstå]
[at du hadde gjort det samme om du var i mitt sted.]
[Tro på det du vil, sjeik.]
[Vi er ikke som dere.]
[Nei, dere er verdens mest moralske hær.]
[Hør her, kaptein Ayub.]
[Jeg avhørte Dirani etter at han slapp ut av israelsk fangenskap.]
[Vi tilkalte leger, psykiatere, ingenting hjalp.]
[Jeg må neppe forklare hvordan dere behandlet ham.]
[Dere vek ikke tilbake for noe.]
[Dere banket ham opp, torturerte ham… Og hvorfor?]
[For å få informasjon om Ron Arad]
[som i over seks år ikke lenger var i våre hender.]
[Det visste dere, men likevel ydmyket dere ham.]
[Min gode mann, mine venner vil til slutt drepe deg.]
[Det vet du, ikke sant?]
[Slik vi også sporet opp Imad Mughiyeh,]
[Al-Musawi og andre drittsekker.]
[Det holder, kaptein. Klapp igjen og slapp av.]
[Merk deg mine ord. Hvert minutt kan bli ditt siste.]
[Når du legger deg med din vakre kone Zeinab,]
[eller elskerinnen din.]
[Hver dag kan bli din siste.]
[Vet du hvorfor jeg heter Ayub?]
[Fordi jeg er en forbannelse for alle som får se mitt vakre åsyn.]
[Når du overgis til mine venner i Iran, vil du savne meg, kaptein.]
Vi kan se grenseposten.
Dana, ser du det samme som meg?
Syrerne er der allerede.
Eli, oppgi posisjon.
Vi har nettopp passert Hmairah.
Faen, det er 20 km.
Eli, fort dere. Haj Ali er bare minutter unna.
-Gili, vi må forsinke dem. -Det vil ta flere minutter.
Så mye tid har vi ikke. Fort!
[Gjør dere klare. Nå snart, ok?]
Raphael, kom hit litt.
De rekker ikke fram i tide.
-Gi ikke opp, Dana… -Vi må gå til plan B.
Om Ayub krysser grensen, er han borte for alltid, det vet du.
Hans lidelser så langt blekner mot det som kommer.
Predator er rett over dem. La oss få det overstått, er du snill.
La oss spare ham mer lidelse.
[Ta det med ro, Amira.]
Jeg gir ikke opp så lett.
Raphael, jeg er inne.
[-God kveld.] [-Hallo.]
[-Alt bra med dere?] [-Gudskjelov.]
[Er det jøden?]
[Kom.]
[Hva skjer her? Få opp porten!]
[Idioter! Få den opp! Med én gang!]
Vi har noen få minutter før de gjenvinner kontrollen.
Eli, skynd dere. Vi har noen minutter til. Fort!
Mottatt, vi er på vei.
[Opp med farta!]
Raphael, vi er ved grensen.
[-Porten fungerer ikke!] [-Stans!]
[-Oberst, hva er dette?] [-Ikke noe, et lite teknisk problem.]
[Alt i orden, Haj Ali. Gud er…]
På linje!
Kom igjen!
Omring dem!
På linje!
Doron, vær rask!
På linje!
Oppretthold ild!
Eli!
Doron, jeg har ham!
Oppretthold ild!
Doron, få Gabi ut!
[Vel, kompis. Dette har jeg sett fram til lenge.]
Doron!
Kom.
Jeg har Ayub!
Vi trekker oss ut!
-Vi trekker oss ut! -Vi trekker oss ut!
Jeg har Ayub!
Eli, det blir snart dag. Skynd dere til evakueringspunktet.
Der venter Navy SEALs med Maya.
Vi har Ayub. Vi er på vei.
Til bilene!
Opp i helikoptret!
Kom, Gabi. Vi skal hjem.
Jeg har deg. Kom.
Til helikoptret!
[Omar, Omar!]
Til helikoptret!
Alle opp i helikoptret!
[Omar!]
[-Nei!] -Nei, Omar!
[-Omar!] -Ikke skyt!
[Omar!]
[Omar…]
Til helikoptret!
-Til helikoptret! -Alle opp i helikoptret!
-Løft ham opp. -Maya…
[Omar…]
Fort!
SHIN BET-ENHETEN (GSS)
Maya Benjamin, du løslates på følgende betingelser:
Du kan ikke forlate landet eller fortelle noen om det som skjedde.
Ikke til din mor, din mann, ikke til noen.
Spesielt ikke til media.
Dette er utsagnet du ga oss.
Les det nøye og skriv under.
Maya, du er heldig.
Enhver annen hadde måttet sitte årevis i fengsel.
Ja, jeg er utrolig heldig.
Dere utnyttet en politibetjent, løy for henne, lurte henne,
fikk henne til å forråde landet sitt og risikere livet,
for å la broren dø.
Utrolig heldig.
Litt av en historie. Heroisk.
Du kan gå.
Hva med Omar? Hvor er han?
På Abu Kabir. Regjeringen vil avgjøre
hva som vil skje med ham. Du vil få beskjed.
JENIN, DEN PALESTINSKE MYNDIGHETEN
[-Jeg var så bekymret for deg.] [-Elskede.]
[Jeg hørte ikke fra deg på tre dager, visste ikke hvor du var.]
[Jeg trodde jeg hadde mistet deg.]
[Jeg er lei for det. Vi måtte gå i skjul.]
[Jeg kunne ikke ringe eller noe.]
[Har Kareem det bra?]
[Han savner deg veldig.]
[Han spør etter deg og vil treffe deg.]
[Tok de svina alt?]
[Nei, ikke alt.]
[Men de gjorde stor skade, her og i Libanon.]
[Hva skjedde?]
[Fortell.]
[De tok seg inn i Nord-Libanon, drepte ti av våre og…]
[hentet ut den israelske fangen.]
[De tok kanskje Omar også.]
[Måtte Gud våke over ham.]
[Men det Omar gjorde, vil de aldri glemme.]
[Du og Omar rammet dem hardt.]
[Min kjære, snakk til meg.]
[Shara…]
[Jeg er her hos deg.]
[Jeg orker ikke mer av dette, jeg har fått nok.]
[Hæren kommer, og jeg vet ikke om jeg makter å kjempe.]
[Elskede, hør på meg.]
[Du har ønsket deg dette hele livet.]
[Du ville at nasjonen skulle våkne, ta opp kampen.]
[Det skjer nå, takket være deg.]
[Du har vekket dem fra dvalen, du og Omar.]
[Du må stå på ditt, være sterk.]
[Hører du?]
[Du er en palestinsk helt.]
[Alle vil innse at du er en helt for Palestina.]
Gabi, går det bra?
Vil du ha kaffe? Skal vi ta en pause?
Nei vel, greit.
Du fortalte om bygningen i Saifi. La oss se på bildene igjen.
Gabi?
Får jeg også spørre om noe?
Selvfølgelig, vær så god.
Den…
enheten i Turmus Aya,
spionasjeavdelingen.
Altså…
den ble ødelagt.
Lavi Mizrahi?
Gabi, ikke ta det nå.
Lever han eller er han død?
Død.
Kaspi?
-Nevo, best vi avslutter avhøret. -Enig.
-Kaspi? -Vi… skal besvare alle spørsmål.
-Kaspi! -Vi er snart ferdige.
-Vi skal svare på alt. -Jeg går inn!
Doron, vi er ferdig med ham.
-Vi lar ham hvile på rommet… -Hva?!
-Han ble holdt fanget! Er dere sprø? -Vi sperrer ham ikke inn.
Uansett blir han ikke her. Jeg tar ham med hjem.
-Doron, ro deg ned… -Nevo, flytt deg!
-Vi kan spørre lederen… -Fortell ham at jeg tok ham med hjem.
Vil dere snakke med ham, så er han hos meg. Nemlig!
Gabi, vi drar hjem til meg på gården, greit?
Det vil ordne seg.
[Nei, det er greit. Så klart jeg kommer, mor.]
[Hvordan har du det? Har du spist? Drikker du nok vann?]
[Nei, ikke jeg heller.]
[Da ses vi senere. Glad i deg.]
Telefonen ringer i ett sett. Alle vil snakke med deg.
Hvor drar du hen?
Maya, hvor skal du?
Hjem.
Hva mener du?
Hjem til mor i Ramla. Jeg må dit.
Når er du tilbake?
Jeg vet at alt du gjorde var for Omars skyld.
Maya, snakk med meg!
Si noe.
Amos…
Jeg har ikke noe å si.
Tilgi meg.
Tekst: Martin Bjørlo