‏מי זה שמדבר איתך?
‏אימא.
‏הם נותנים לנו לקבור את עומאר. ‏-לא.
‏צריכים להחזיר אותו לג'נין.
‏ג'נין? יורים טילים שם.
‏מחר הצבא ייכנס לשם ותפרוץ מלחמה.
‏לא, אימא, בג'נין שקט כרגע.
‏נוכל לקבור אותו בחלקה של המשפחה שלך.
‏הוא יחזור הביתה סוף סוף, אימא. סוף סוף.
‏בואי נעשה בשבילו לפחות את הדבר הזה.
‏די, אימא.
‏הנה, זו. זו השוטרת.
‏אחי אהובי.
‏שאללה ירחם עליך, עומאר.
‏נקרא את "אל-פאתחה" לעילוי נשמתו.
‏"בשם אללה הרחמן והרחום.
‏השבח לאל ריבון העולמים.
‏הרחמן והרחום.
‏אדון יום הדין.
‏אותך אנו עובדים ובך אנו נעזרים.
‏הנחנו בדרך הישר,
‏דרכם של אלה שהיטבת עמם,
‏לא של אלה אשר ניתכה החמה עליהם
‏ולא של התועים."
‏חכה רגע.
‏מה נעשה, חביבי?
‏תמיד הן מעוורות אותך.
‏שירין ומאיה…
‏בגלל הלב הרחב שלך.
‏מה יקרה עכשיו?
‏מחר יעבירו אותו למסגד הגדול בעיר
‏ואחרי התפילה כולנו נלווה אותו לבית הקברות.
‏תגידי, את חושבת שזה מה שהוא היה רוצה?
‏אני מקווה שכן, אימא.
‏מקווה שהוא סולח לי.
‏מה עושים פה החמאסניקים האלה?
‏מה אתם עושים? ‏-זוזי בבקשה.
‏הלוחם עומאר טוואלבה ‏הוא שהיד של תנועת חמאס.
‏אנחנו רוצים לעשות לו הלוויה שראויה לגיבור.
‏אני מבקש מכולכם לזוז הצידה.
‏בבקשה, אל תיגעו בבן שלי, אני מתחננת.
‏אום עומאר, אנחנו נעשה לבנך הלוויה
‏שתכבד אותו ואת המשפחה שלכם,
‏אנחנו נוביל את התהלוכה ‏ואתם תישארו מאחור בבקשה.
‏יאללה, זוזו הצידה.
‏קדימה.
‏בני כלבים החמאסניקים האלה.
‏מה זאת אומרת? לקחו אותו? לאן?
‏הגיעו כמה מהם ברכב, נכנסו עם רובים,
‏עטפו אותו בדגל שלהם ואמרו ‏שהוא השהיד של כל העם הפלסטיני.
‏אחר כך הם שמו אותו ברכב שלהם ‏ועכשיו הם מובילים את ההלוויה.
‏יאללה, להתארגן.
‏אבו כארים, אתה לא יוצא מפה.
‏נשבע לך באלוהים, החמאסניקים ‏המניאקים האלה לא שווים את זה.
‏עומאר טוואלבה לא הקריב את חייו
‏בשביל הפוליטיקאים המושחתים של חמאס.
‏עומאר טוואלבה הקריב עצמו ‏בשביל העם הפלסטיני.
‏אני מוכן למות ‏רק כדי שלא ישכחו את זה, מבינים?
‏יאללה, לכו תתארגנו.
‏תתארגנו, מהר!
‏אללה אכבר!
‏להלל! ‏-אללה אכבר!
‏אני לא יודע כמה נוכל למשוך את הדבר הזה.
‏טוב, אני אנסה, אבל שהירוקים יהיו בהיכון.
‏להלל! ‏-אללה אכבר!
‏בני זונות החמאסניקים האלה. ‏מה הם חושבים את עצמם?
‏עומאר בחיים לא היה איתם. ‏-חביבי, די, בני. מספיק.
‏אני אלך לזיין את אימא שלהם.
‏מה, קשה להשיג נשק?
‏מוחמד, תירגע.
‏לא רוצים אלימות. לא היום, ‏לא בהלוויה של אחי, הבנת?
‏מאיה, חביבתי, מוחמד צודק.
‏הם לא קשורים אלינו ואין לנו שום דבר איתם.
‏תנו לי לדבר איתם. תירגעו.
‏מאיה, עזבי את זה. ‏-אני תכף חוזרת.
‏להלל! ‏-אללה אכבר!
‏סליחה.
‏אנחנו ממש מבקשים שתכבדו
‏את הצער והמצב של המשפחה שלנו.
‏תניחו לנו לנפשנו.
‏אין לכם שום סיבה להיות פה.
‏תחזרי למשפחה שלך.
‏אין לו שום קשר אליכם ולפוליטיקה שלכם.
‏תקשיבי, קחי את אימא שלך ולכו מפה.
‏תגיד, אין לך בושה?
‏מספיק.
‏תעזוב אותי, מספיק.
‏מאיה, יהיה פה בלגן. לכו מכאן.
‏בבקשה.
‏תעזוב אותי.
‏להלל! ‏-אללה אכבר!
‏זה הוא. שני ג'יפים.
‏להלל! ‏-אללה אכבר!
‏אני רואה אותו.
‏רוצי, רוצי. לכי מפה עכשיו!
‏מסתערבים!
‏-אלה יהודים, לא חמאס, יהודים!
‏אלה יהודים! ‏-לחזור למכוניות!
‏לא לירות, יש יותר מדי אזרחים!
‏תחזרו למרובע לפי התוכנית! ‏-הם בורחים!
‏לרכב, אמיר! לרכב!
‏קחו אותו, קחו אותו! תחזיקו את האלונקה.
‏יאללה, היהודים בדרך לפה. ‏לעלות לעמדות לפי התוכנית.
‏תביאו נשק!
‏בוא, תעזור לי! בוא!
‏יאללה, בוא תגרור איתי. יאללה, בוא תגרור.
‏"בשם אללה הרחמן והרחום
‏השבח לאל ריבון העולמים
‏הרחמן והרחום
‏מלך יום הדין…"
‏"בשם אללה הרחמן והרחום
‏מלך יום הדין…"