‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- אתם חושבים שלהיות חלק‬ ‫מהמוסד האליטיסטי שלכם -‬
‫- זה סוג של כוח־על? -‬
‫לא!‬ ‫-את אף פעם לא מוסרת.‬
‫דומיניק, צריך להפסיק‬ ‫את ההרגלים הרעים האלה.‬
‫אני מנסה, אבל וונדי חוסמת אותי.‬ ‫מה את רוצה שאעשה?‬
‫תמסרי את הכדור!‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫המאמנת, אני צריכה ללכת לשירותים. אפשר?‬
‫לכי! סיימנו להיום.‬
‫בסדר, גבירותיי, להתאסף.‬
‫מה? תראו את התצוגה.‬
‫אוקיי, מה את מוכרת, אחותי?‬
‫אתן יודעות שהכישורים של דום אמיתיים,‬ ‫אבל אני אומרת לכן, אתן צריכות את השיט הזה.‬
‫זה קסם, וזה זול.‬
‫אני לא משלמת חמישה דולר‬ ‫על מוצר שלא ניסיתי.‬
‫אבל תשלמי 32 דולר על "מיס ג'סי"?‬
‫קדימה.‬ ‫-דומיניק פייר, ספרי לי על המוצרים שלך.‬
‫תלתלים יבשים מחרפנים אותך?‬
‫אוויר החורף הוא הקריפטונייט שלך?‬
‫נסי את "עיצובים של דום",‬ ‫קרם השיער הטבעי לגמרי שלי,‬
‫ומותק,‬
‫זה ישאיר אותך רכה...‬ ‫-היי.‬
‫...ובריאה...‬
‫לעזאזל.‬ ‫-...ולחה...‬
‫אני שונאת את המילה "לחה."‬ ‫-...באופן מיידי.‬
‫"עיצובים של דום", אנשים!‬ ‫תוכלו להזמין את שלכם ממש כאן.‬
‫שלחו הודעה לבחורה שלכן.‬
‫בסדר. אני אנסה.‬ ‫-בסדר!‬
‫נחמד! מי עוד?‬ ‫-זה אורגני?‬
‫זה טבעי לגמרי.‬
‫לא, המרכיבים אורגניים?‬
‫ג'ורדן, אני אוהבת איך את תמיד,‬ ‫"תתמכו בעסקים בבעלות שחורים."‬
‫אבל כרגע את לא בטוחה.‬ ‫-זה רק שהשיט שלי רגיש.‬
‫רגיש.‬ ‫-זה הכול!‬
‫"רגיש"!‬
‫אני אקנה אחד, לא משנה.‬
‫ועוד איך!‬
‫גבירותיי,‬
‫אתן לא יכולות למכור את זה בביה"ס.‬
‫מה קורה, דום?‬
‫זה אחרי הלימודים. אני לא...‬ ‫-את לא יכולה לעשות את זה.‬
‫אוקיי, אני...‬
‫המאמנת, היא רק...‬
‫זה רק עסק צדדי קטן.‬
‫אני אקח שתיים, בבקשה.‬
‫כן, את תיקחי.‬
‫זה על חשבון הבית, אוקיי?‬
‫אין מצב.‬
‫אני מכבדת את הפעילות היזמית שלך, דום.‬
‫רק אל תעשי את זה כאן שוב. בסדר?‬ ‫-אני יודעת. בסדר.‬
‫מחר, בנות.‬
‫כן, המאמנת.‬ ‫-קלטתי אותך, המאמנת.‬
‫תודה, דום.‬ ‫-אני גם עושה שיער, המאמנת.‬
‫אני עושה הכול:‬
‫צמות, פאות, סגנונות טבעיים.‬
‫אני גם עושה צבע.‬ ‫אני יכולה לסדר את האפור עבורך.‬
‫לא שהאפור לא מתאים לך.‬
‫את יודעת, כסוף זה אופנתי.‬ ‫-אל תגזימי.‬
‫קלטתי אותך, המאמנת.‬
‫אז, דומו,‬
‫זה 40 דולר, רק מזה.‬
‫מדליק.‬ ‫-את טובה.‬
‫אני מתחרפנת.‬
‫לא. אל.‬
‫זאת תחושה עדינה, אני מבטיח.‬
‫לא, לא לגבי זה.‬
‫אבל אתה יכול להריח אותי?‬
‫לא.‬
‫אמרתי לך שזה לא מריח.‬
‫אלה רק אדים.‬ ‫אנחנו לא באמת צריכים להתחבא כאן.‬
‫כן, אנחנו צריכים. הגנת דלת כפולה.‬
‫אתה נראה כמו אימא שלך או אבא שלך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לאימא שלי, אני חושב,‬ ‫אבל אני חצי פקיסטני וחצי דני,‬
‫אז בעצם אני לא חושב שאני דומה לאף אחד מהם.‬
‫כן, טוב, אני מאומצת,‬ ‫אז אני לא באמת נראית כמו אף אחד.‬
‫אתה יודע, אני אקראית.‬
‫אלוהים.‬
‫אני כל כך אקראי.‬
‫כאילו, איך אני הכלאה‬ ‫בין שתי ההיסטוריות השונות האלה?‬
‫כן.‬
‫אז אני לא מתאים לאף צד, נכון?‬
‫זה כאילו, אני דובר אורדו,‬
‫אבל כל הצד הזה של המשפחה שלי‬ ‫מתייחס אליי כאל לבן מזוין.‬
‫טוב, אתה לבן.‬
‫בערך.‬
‫אתה יודע, יש תמונה שלי ושל ההורים שלי.‬
‫ואנחנו בבית היתומים הזה, נכון?‬
‫והם מחזיקים אותי, מרוגשים, וזה כל כך מתוק.‬
‫אבל ברקע, יש תינוקות אחרים.‬
‫ואת כל העריסות הקטנות והזהות האלה.‬
‫אתה יודע, כאילו, הם בחרו בי.‬
‫הם בחרו בי כאילו הייתי חתלתול או משהו.‬
‫כאילו ממקלט. כלומר, כי שם הייתי.‬
‫את יודעת מה את צריכה לעשות? בדיקה גנטית.‬
‫זה בטח יגיד לך כל כך הרבה דברים על עצמך.‬
‫אגב, את מרגישה את זה?‬
‫כן, נראה לי.‬
‫אתה חושב שהבחורים האלה‬ ‫באמת אנסו את ג'ואי דל מרקו?‬
‫כן.‬
‫אבל אתה לא יודע את זה.‬ ‫-נכון, אבל היא אמרה שכן.‬
‫והם אומרים שהם לא.‬
‫כן, אני מניח שיש להם יותר סיבה לשקר.‬
‫אבל אתה לא מכיר אותם, והיא מתנהגת כל כך...‬ ‫-זה לא משנה.‬
‫אבל זה כן, כי אולי הם לא ידעו...‬
‫"הגוף שלה היה כפר מים רטוב,‬
‫והם הרסו אותו."‬
‫זה מ"מונולוגים מהוואגינה".‬
‫מירה אמרה לנו לקרוא את זה כהכנה למחזה.‬
‫הו, אלוהים.‬
‫הו, אלוהים!‬
‫אתה הבחור היחיד שיכול לצטט‬ ‫מ"מונולוגים מהוואגינה".‬
‫אתה ממש פריק.‬
‫לא, אני כל כך אוהבת את זה.‬
‫אני אוהב שאת אוהבת את זה.‬
‫כן.‬
‫"הם הרסו את כפר המים הרטוב שלה."‬
‫ואתה מכיר את הבחור הזה, ג'ורג' רייט?‬
‫אחד מהבחורים שהיא אומרת, שכאילו...‬
‫כלום.‬
‫לא משנה.‬
‫לא, אני מרגישה מוזר‬ ‫שאני לא יודעת אם אני מאמינה לה.‬
‫אתה יודע, אני לא מחבבת אותה.‬
‫האם אי פעם רצית להיות דתייה?‬
‫כאילו, אני מוסלמי,‬ ‫אבל זה מרגיש לי מאוד נוקשה.‬
‫ואני גם קתולי, אבל הם אנסים, אז...‬
‫רייצ'ל הולכת לבית כנסת, והרבנית שלה‬ ‫היא אישה מגניבה ופמיניסטית.‬
‫כן.‬
‫כמו זה. זה היה יכול להיות מדהים‬ ‫אם היה לי את זה.‬
‫מקום ללכת אליו, כמו טיפול או מחנה,‬
‫אבל פחות דוחה או אליטיסטי.‬
‫ואתה יכול לדבר, והאנשים‬ ‫לא מהעולם החברתי שלך, כאילו...‬
‫אני אוהב להיות מסטול.‬
‫כאילו, אני יכול להגיד כל דבר.‬
‫ואני יכול להגיד לך שאני די…‬ ‫-כן.‬
‫אני ממש צריכה אדם כזה.‬
‫אפשר עוד?‬
‫כן.‬
‫בהחלט.‬
‫את אוהבת את זה?‬
‫אני לא יודעת מה אני אוהבת.‬
‫אתה יודע, פעם אהבתי את "היי סקול מיוזיקל",‬
‫ועכשיו אני שונאת את זה.‬
‫אז...‬
‫מי אני?‬
‫שיט!‬
‫מטומטם.‬
‫מה כתוב?‬
‫כתוב שנבהלת.‬
‫הגבת כמעט שנייה שלמה‬ ‫אחרי שהצליל הזהיר אותך.‬
‫זה נורמלי?‬
‫לא. זה אומר שאתה מעורער.‬
‫כן, זה נורמלי.‬ ‫לוקח לגוף זמן לעבד את הגירוי.‬
‫אם כי עיכוב של שנייה נראה קצת ארוך.‬
‫גברת ארנוס אומרת שאנשים בעלי אינטואיציה‬ ‫חזקה יכולים להגיב לפני שהגירוי קורה.‬
‫כאילו שהם מדיומים?‬
‫לא, הם אינטואיטיביים.‬
‫הם חידדו את האינטואיציה שלהם‬ ‫כדי להדריך אותם בקבלת החלטות,‬
‫או להתכונן בצורה הטובה ביותר למצבים...‬ ‫-ציפייה.‬
‫ציפייה יכולה לדפוק אותך.‬
‫אתה יכול לגמור מוקדם מדי.‬
‫זה לא אותו הדבר.‬
‫רגע. תבחן אותי שוב.‬
‫אני רוצה לראות אם אוכל לחוש‬ ‫את הגירוי ולהגיב בהתאם, או…‬
‫אם אני יכול לצפות את הגירוי.‬
‫בסדר.‬
‫אני אתעד.‬
‫תשכב על הרצפה.‬ ‫או על המיטה שלך או משהו.‬
‫תעצום עיניים.‬
‫תירגע.‬
‫המפתח הוא לא לנסות לצפות מה יקרה,‬ ‫אלא להגיב באופן טבעי.‬
‫הבנתי.‬
‫קדימה.‬
‫אחי, זה שאני בחדר שלך זה כבר גירוי.‬
‫יכולת אולי לנחש מה אני עומד לעשות,‬ ‫אבל אתה כבר הגבת ל...‬
‫שארשום את זה?‬
‫כאילו, האובייקטיביות של התרגיל‬ ‫נפגמה בשל היעדר סביבה מבוקרת.‬
‫היא יודעת את זה, אבל כן, בוא נרשום את זה.‬
‫תגיד שהגוף שלך רגוע יותר‬ ‫כי אתה בחדר שלך...‬
‫הבנתי.‬ ‫-כן.‬
‫היא כל כך נהדרת.‬
‫כן, היא מדליקה.‬
‫עשינו הפסקה לרגע, אבל...‬
‫עכשיו אנחנו...‬
‫נחמד.‬
‫אני אהיה עכשיו הנבדק.‬
‫מגניב.‬
‫זה אומר שאנחנו ממשיכים לגירויים מילוליים,‬ ‫מודדים את התגובות לשפה או למידע שנמסר לנו.‬
‫כמו בדיחות או קללות, או...‬ ‫-כן.‬
‫"תתארו תקופה שבה המילים ששמעתם‬ ‫או אמרתם עוררו תגובה פיזית."‬
‫אני לא יודע.‬
‫כשסיפרתי לאבא שלי שאני ביסקסואל,‬
‫הוא מצמץ ממש מהר.‬
‫כאילו, ככה.‬
‫אוקיי. אתה רוצה שאכתוב את זה, או...‬ ‫-כן. זה בסדר, אני לא בארון בבית הספר.‬
‫האמת, זה היה הרבה יותר קל‬ ‫בבית הספר מאשר בבית.‬
‫ו…‬
‫ולמען האמת, לא אוכל להסוות‬ ‫את עצמי כסטרייט לגמרי. אתה יודע?‬
‫אוקיי.‬
‫תן לי לחשוב על משהו לומר לך.‬
‫אני רק רוצה שתגרמי לי להרגיש יפה.‬
‫את כבר יפה. אני רק משפצרת אותך.‬
‫מה עוד אני יכולה לעשות?‬
‫תחזיקי לי את הטלפון.‬
‫אוקיי.‬
‫מצטערת.‬
‫אוקיי. אני צריכה שתעני,‬ ‫"כן. ראשון אחר־הצוהריים." תוכלי לעשות זאת?‬
‫- יש לך זמן השבוע?‬ ‫קיבלתי את שמך מחברתי -‬
‫איך את גורמת לה לעשות את כל זה?‬ ‫-אמרתי לה שהיא העוזרת שלי.‬
‫מי זה לעזאזל? אני יכולה לפתוח?‬
‫תראי, אני מקווה שלא אכפת לך,‬ ‫אבל חברה שלי קופצת לכאן לביקור קצר.‬
‫יש לנו מבחן גדול, אבל רציתי לקבל אותך.‬
‫אני אעשה כמה דברים במקביל.‬
‫זה לא ישפיע על שזירת הצמות שלך.‬
‫למה לא אמרת‬ ‫כששלחתי לך הודעה לקבוע את השעה?‬
‫אני לא רוצה לשבת כאן שעות‬ ‫ולהקשיב לפגישת לימוד.‬
‫אני יכולה להציע לך הנחה של 25 דולר.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. לכי.‬
‫היי, מאמא, מה שלומך?‬
‫איך היה בבית הספר היום?‬
‫דומו, הבאתי לך קצת צ'יפס ועוד משהו קטן.‬
‫יו.‬
‫אני מתפרץ למסיבה הזאת.‬
‫מי אתה?‬ ‫-אני ג'ון.‬
‫את אודט? הדודה שלך אמרה לי שאת מדהימה.‬
‫אני ג'ון.‬
‫חבר של דום.‬
‫וונדה.‬ ‫-אני טמיקה. ואנו צריכים את הגאונות של דום.‬
‫אפשר לקבל מים או משהו?‬
‫אני יכול להביא לך.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אתה יכול פשוט לעזוב את זה. אודי…‬
‫זה תמיד קורה.‬
‫כן. הכוסות נמצאות בארון משמאל לתנור.‬
‫אודט, מאמי, בואי הנה.‬
‫תראי, יש לך צ'יפס בתיק.‬
‫סיימון! טריסטיאן.‬
‫אמרתי לך. אתה תפגע בעצמך.‬ ‫ואתה תפגע בסיימון.‬
‫בחייך.‬
‫יו! בסדר.‬
‫האם מישהו מכם יודע לעשות‬ ‫שכיבות סמיכה אמיתיות?‬
‫כי אני לא. המאמן שלי לוחץ עליי‬ ‫ללמוד איך לעשות אותם נכון.‬
‫זה האבא של הילדים שלך.‬
‫אני יודע איך.‬ ‫-כן. גם אני יודע.‬
‫גם אני יודעת איך.‬
‫אז תראו לי. קדימה.‬
‫היית יכולה לשלוח לי הודעה.‬ ‫הוא אף פעם לא היה כאן.‬
‫לפחות הייתי מסדרת.‬ ‫-לא אכפת לו.‬
‫לי אכפת!‬
‫אוקיי.‬
‫תסתכלי עליו.‬
‫נראה לך שהוא שופט אותך עכשיו?‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-למה שלא תלכו לשחק בחדר שלכם?‬
‫אז בואו נתחיל עם שאלות האימון.‬
‫תמצאו את הנגזרת של F של X‬ ‫שווה ל-X בריבוע על שלוש X מינוס אחת.‬
‫אוקיי, אז זה כלל הגזירה של פונקציית מנה.‬
‫אז ראשית, עלינו להכפיל‬ ‫שלוש X פחות אחת בשתי X...‬
‫מיקה, תקראי לי מה כתוב בטלפון שלי.‬
‫"היי, אני והחברות שלי לומדות בסנט לורנס, ‬
‫ושלוש מאיתנו רוצות לסדר את השיער שלנו,‬ ‫ויש לנו יום חופשי מחר..."‬
‫ילדים של ביה"ס פרטי‬ ‫אף פעם לא הולכים לביה"ס.‬
‫עובדות.‬
‫"יש סיכוי שתוכלי לבוא לברוקלין הייטס?"‬ ‫-שלושה ראשים. זה לפחות 300 דולר ביום אחד.‬
‫יש לנו משחק נגד תיכון "סטייו" באותו יום.‬
‫אתם לא באמת צריכים אותי.‬ ‫-כולנו צריכים אותך, מותק.‬
‫אוקיי, את רוצה שאשלח להם הודעה?‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫אני אעשה את זה. אני צריכה להשתין בכל מקרה.‬
‫את כועסת שאנחנו כאן?‬ ‫-לא.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-כדאי שפשוט נלך.‬
‫אני לא רוצה לחרפן אותך.‬ ‫-אתה לא.‬
‫זה רק שהבית שלי מבולגן, ולא ידעתי ש...‬
‫אז מה?‬
‫היי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫זה נראה טוב.‬
‫את נראית ממש טוב.‬
‫עובדת קשה וזוהרת ושיט.‬
‫זאת זיעה.‬
‫כן, אבל אני אוהב את זה.‬
‫אז, איפה חדר השינה שלך?‬
‫ילדה, בבקשה.‬
‫אני צוחק איתך.‬
‫את חושבת שאני רוצה לעשות איתך סקס?‬
‫את מטורפת.‬
‫אני לא מוכן.‬
‫אל תלחצי עליי.‬
‫- מחר זה בסדר! מה אתן רוצות לעשות? -‬
‫- כתובת? -‬
‫שאוותר על פגישת הבוקר שלי?‬
‫או למה שלא תבואי איתי?‬
‫אז מה את מתכוונת לעשות, מותק?‬
‫כלום.‬
‫מה עם לנסות שיעור ריקוד?‬
‫את רצינית?‬
‫אוקיי.‬ ‫-לא.‬
‫אני לא הולכת לקחת שיעור ריקוד.‬
‫ג'ואי.‬
‫אימא.‬
‫אני בסדר.‬
‫אוקיי, פשוט תלכי.‬
‫אוקיי? אל תאחרי.‬ ‫כבר פספסת כל כך הרבה עבודה.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר, תקשיבי.‬
‫הסלולרי שלי עליי,‬ ‫תתקשרי אלי אם את צריכה אותי.‬
‫אוקיי.‬
‫מבטיחה?‬
‫ביי.‬
‫- כשהיא צועדת, המהפכה מגיעה -‬
‫- גרנד ארמי, נבחרת הריקוד -‬
‫- שלום רבנית, מליילה זימר, ביקור? -‬
‫- כמובן שאת יכולה לבוא. הרבנית שולץ -‬
‫ג'יי. תיכנס.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר.‬
‫אז...‬
‫יש לי חדשות.‬
‫זה קשור לתזמורת ‬‫כל־המדינה‬‫?‬
‫לא התקבלתי.‬
‫לא, אבל ציינו אותך כמחליף,‬ ‫וזה הישג גדול, ג'יי.‬
‫אוון התקבל.‬
‫האמת שזה מדהים. באמת?‬
‫כן, אבל הוא לא יוכל לקבל את ההצעה.‬
‫מה זאת אומרת? למה?‬
‫בגלל ההשעיה שלו.‬
‫הוא לא יחזור לביה"ס‬ ‫בזמן להופעה של תזמורת ‬‫כל־המדינה‬‫.‬
‫אתה רציני? אז אתה אומר לי‬ ‫שהוא יפספס גם את זה?‬
‫כן, לצערי.‬
‫חכה רגע. ג'ייסון, תקשיב.‬
‫הנה העניין. התקשרתי לכמה‬ ‫ממתאמי תזמורת ‬‫כל־המדינה‬‫,‬
‫והסברתי את המצב של אוון.‬
‫וגם אמרתי להם שלמעשה יש לנו‬
‫עוד תלמיד של גרנד ארמי‬ ‫שכבר ברשימת המחליפים שלהם.‬
‫הם מוכנים להציע לך את המקום של אוון.‬
‫זאת הזדמנות נהדרת.‬ ‫אני חושב שכדאי שתיקח אותה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫הם צריכים למלא את המקום הזה.‬ ‫הם ישמחו לשים בו מישהו אחר.‬
‫אם אתה רוצה להתקשר להורים שלך,‬ ‫אולי, או לדבר איתם.‬
‫תעשה את זה.‬
‫אתה לא יכול לשנות את מה שקרה.‬
‫כן, תורידי את זה עד הסוף.‬
‫ולשחרר, נכון.‬
‫אל תשכחי לנשום.‬ ‫-המאמנת.‬
‫גברת פייר. איך אוכל לעזור לך?‬
‫ולמה את לא בכיתה?‬ ‫-זאת השעה החופשית שלי.‬
‫אני צריכה לדבר איתך על המשחק היום.‬
‫נכון. אני צריכה אותך‬ ‫על האוטובוס ב-16:15 בדיוק.‬
‫ונחזור עד 21:30.‬
‫אוקיי.‬
‫בעצם רק רציתי לומר לך‬
‫שאצטרך לפספס את המשחק היום, לצערי.‬
‫הקבוצה הזאת היא לא "לפי הזמנה", דום.‬
‫את לא יכולה להשתתף כשזה נוח לך.‬
‫עזבת אימונים מוקדם. כמה פעמים עשית את זה?‬
‫אחותי נפלה.‬
‫וזה פשוט הפך את הדברים למאתגרים.‬
‫זה לא שאני לא מחויבת.‬
‫כן. זה כן. את לא מחויבת, בדיוק.‬
‫ואני מבינה אותך, החיים יכולים להיות קשים.‬ ‫אז אנחנו צריכות לבצע בחירות.‬
‫את לא יכולה להיות בכל מקום,‬ ‫וזה לא בסדר להשאיר אנשים בהמתנה.‬
‫אז אני חושבת שאני צריכה הפסקה מקבוצה.‬
‫אני צריכה לפרוש.‬
‫ללמוד לתעדף יכול להיות קשה.‬
‫אבל ככה זה הולך.‬
‫אני רק רוצה שתחשבי על להישאר מרוכזת‬
‫על כל הדברים שידחפו אותך קדימה,‬ ‫לא על אלו שיעצרו אותך.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-ואם זה דוחף אותך קדימה,‬
‫אני תומכת בך.‬
‫זה כן, לעכשיו. אז...‬
‫אוקיי.‬
‫ובכן, זה נשמע שיש לך תוכנית.‬
‫לכי תנצלי לטובה את הזמן הפנוי שלך.‬
‫אבל יש לי פתק מאימא שלי.‬
‫אני מבינה את זה,‬ ‫אבל יישמנו אמצעי אבטחה חדשים.‬
‫הורה או אפוטרופוס‬ ‫צריכים לחתום על היציאה שלך.‬
‫זה מגוחך! אימא שלי עובדת!‬
‫בסדר.‬
‫זה ממש לא ייאמן.‬
‫זה מקרה חירום, ואת לוכדת אותי כאן.‬
‫בכנות, יש לי הרבה דברים‬ ‫שאני זקוקה להגנה מפניהם,‬
‫ואף אחד מהם הוא מה שיקרה‬ ‫אם אצא מהדלת עכשיו.‬
‫רק שיהיה ברור.‬
‫בבקשה!‬
‫באמת אין דבר שתוכלי לעשות?‬
‫את לא רוצה לעשות את זה.‬
‫- גרנד ארמי -‬
‫היי.‬
‫את תבואי אחר־כך, נכון?‬
‫אתה באמת רוצה אותי שם?‬ ‫-כן.‬
‫אני צריך שתבואי.‬ ‫-אז, כן.‬
‫כן.‬
‫יש לך את זה.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫אני מתגעגע לחבר'ה שאני צריך.‬
‫אתה לא רוצה לשחות איתם בכל מקרה.‬
‫כן.‬
‫זה קטע רציני שציידי הכישרונות שם.‬
‫אני יודעת.‬
‫הרווארד נמצאת במרחק של פחות‬ ‫משעתיים מבראון, אפילו עם התנועה.‬
‫ויש אוטובוס של 20 דולר.‬ ‫-כן?‬
‫אתה מצפה ממני שאקח אוטובוס אליך?‬
‫לא. אני אבוא אלייך.‬
‫בכל סוף שבוע, אם תרצי. מתי שתרצי.‬
‫גם אם אתקבל לווסליאן או בודין,‬ ‫יש אוטובוסים גם מבתי הספר האלה.‬
‫אוקיי.‬
‫מה?‬
‫אז בהתחלה, אני יותר מדי בשבילך.‬
‫ועכשיו אנחנו שוב יחד‬ ‫ונשארים יחד עד אחרי הקולג',‬
‫ואתה רוצה לבוא לבקר אותי מתי שארצה.‬
‫אני חתיכת אידיוט.‬
‫זה מה שזה היה. אמרתי לך.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫ברור.‬
‫חלומות הם דבר מקסים,‬
‫אבל חלומות לא מתגשמים רק כי חולמים אותם.‬
‫זאת עבודה קשה שגורמת לדברים לקרות.‬ ‫זאת עבודה קשה שיוצרת שינוי, אז...‬
‫את דומיניק?‬
‫כן.‬ ‫-היי, אני קיילה. תיכנסי.‬
‫...ותהיו מבצעים, לא חולמים.‬
‫זה נורא.‬
‫כן, אני בטח אוכל לאכול את כולו.‬
‫זאת המומחיות שלי.‬
‫זאת וי.‬ ‫-היי.‬
‫וזאת ג'מה.‬ ‫-היי.‬
‫לא הייתי בטוחה מה תצטרכי,‬ ‫אז השארתי את האזור הזה פנוי.‬
‫כן, זה מושלם.‬
‫תודה.‬
‫אמרת שיהיו שלוש.‬
‫קניתי אספקה עבור זה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני מצטערת, ג'ורדן הייתה אמורה להיות כאן,‬ ‫אבל היא לא הצליחה להגיע.‬
‫אז זה יהיה רק שתינו, אם זה בסדר.‬
‫אני כבר כאן, אז...‬
‫אוקיי.‬
‫כן, אני פשוט מניחה שאין משהו‬ ‫שתוכלי לעשות בשבילי, נכון?‬
‫לא. שום דבר.‬ ‫-רוצה לשתות משהו?‬
‫יש לי "לה קרויי"...‬ ‫-תביאי לי "לה קרויי", בסדר?‬
‫כן, אני אשתה אחד.‬
‫אז את הולכת לג"א, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫כן?‬ ‫-לעזאזל כן.‬
‫עשית את בחינות המיצ"ב, נכון?‬
‫בטח כיסחת את זה.‬ ‫-הייתי בסדר.‬
‫בית הספר שלך תחרותי בטירוף.‬ ‫-אני מניחה. שלכן לא?‬
‫יו, אפילו אין לנו ציונים.‬ ‫כולם עדיין בולעים "לקספרו".‬
‫זה מגוחך.‬
‫לא סיפרתי לכן?‬
‫הפסיכולוגית שלי אמרה שצדקתי כשהתעמתי‬ ‫עם אבא שלי לגבי הקטע שלו עם הטמפונים שלי.‬
‫לאבא שלה יש בעיות.‬
‫הוא דורש מעוזרת הבית שלהם לשים פחים קטנים‬ ‫בשירותים לטמפונים המשומשים של קיילה.‬
‫כמו שיש בשירותים ציבוריים במסעדות.‬ ‫-כלי קיבול ל"היגיינה נשית" משלי.‬
‫אמרתי לו שהוא שונא נשים.‬
‫אולי היית יכולה לשאול אותו‬ ‫למה המחזור שלך גורם לו לחוסר נוחות.‬
‫ולהסביר לו שהפחים הקטנים גורמים לך להתבייש‬
‫לגבי משהו שהוא טבעי לגמרי.‬
‫כן. את צודקת.‬
‫אני אוהבת את זה. זה גאוני.‬
‫את יכולה להגיד את זה שוב‬ ‫כדי שאוכל להקליט אותך?‬
‫כולכן הולכות לפסיכולוגים?‬ ‫-כן, אבל רק לחודש, אחרי שאימא שלי מתה.‬
‫מצטערת.‬
‫זה בסדר. הייתי בת 12,‬ ‫אז זה היה לפני זמן מה.‬
‫אני רוצה להיות פסיכולוגית. לכן שאלתי.‬
‫אבל אף פעם לא הלכתי לאחד.‬
‫אף פעם?‬
‫לא. רוב האנשים שאני מכירה לא הולכים.‬
‫אחותי לומדת תואר שני‬ ‫בפסיכולוגיה ב"הופקינס".‬
‫אשמח ללכת ל"הופקינס".‬
‫כן, אבל היא שונאת את זה.‬ ‫היא רוצה לקחת שנה חופש.‬
‫אוקיי.‬
‫מי ראשונה?‬ ‫-אני.‬
‫את מברוקלין, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫מדליק. מאיפה?‬
‫ברוקלין האמיתית.‬
‫יו, אוון!‬
‫יו, שיט, גבר, מה קרה לפנים שלך?‬
‫כמו מה זה נראה? התנפלו עליי.‬ ‫-מה? מי? אתה יודע מי עשה את זה?‬
‫אתה הולך לטפל בהם בשבילי?‬
‫יו, בחייך. אני רק בודק מה שלומך, אחי.‬
‫הנה אני, אחי. רוצה סיור?‬
‫זה המקום החדש שלי.‬ ‫אלו החברים החדשים שלי.‬
‫יש כאן כוסיות, אבל היא תחתוך אותך‬ ‫אם תשכח להחזיר לה הודעה.‬
‫מדליק?‬
‫תודה שבאת לבקר.‬
‫יו, חכה. התקבלת לתזמורת ‬‫כל־המדינה‬‫.‬
‫מה?‬
‫כן, אחי. התקבלת! עשית את זה!‬
‫מה לעזאזל זה משנה?‬
‫חשבתי שתרצה לדעת, אחי. זה קטע גדול.‬
‫אחי, זה אומר שגברת על יותר‬ ‫מכאילו, 1,000 אנשים אחרים, אחי.‬
‫אתה צריך להרגיש טוב.‬ ‫-אני מושעה. אני לא יכול לנגן.‬
‫טוב, כן, אני יודע. אבל כאילו...‬
‫אתה ממש מצחיק, אחי.‬
‫לבוא כל הדרך לכאן‬ ‫כדי להגיד לי משהו שלא אוכל לקבל.‬
‫לא, גבר. קדימה.‬ ‫אתה יודע שאני לא מנסה להיות כזה.‬
‫הרווחתי את השיט הזה.‬
‫ועכשיו מה?‬
‫איזה בן זונה, השני הכי טוב,‬ ‫יקבל את המקום שלי?‬
‫איזה מחליף מזוין יזכה לנגן?‬
‫אתה הסיבה שבגללה אני כאן.‬
‫אחי, נתת להם בדיוק‬ ‫את מה שהם היו צריכים בחדר ההוא.‬
‫זיינת אותי, ועכשיו אני בבולשיט הזה.‬
‫אפילו דום ראתה מה קורה,‬ ‫והיא ניסתה לתמוך בי, אבל...‬
‫לא, גבר. אני בהחלט...‬ ‫-אתה באמת לא קולט?‬
‫אני לא רוצה שתהיה סביבי, אחי.‬
‫אל תבוא לכאן שוב. אל תדבר איתי.‬
‫או כל דבר, אני אתפוצץ עליך.‬
‫אני לא יכולה, אימא!‬ ‫-איפה היית?‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יכולה לגור כאן יותר, אימא.‬ ‫ראיתי אותו!‬
‫בסדר.‬ ‫-אני רק רוצה להיעלם, אימא.‬
‫בבקשה, תני לי להיעלם.‬
‫אני טובעת כאן, אימא.‬
‫זה בסדר. בואי הנה.‬
‫קדימה, גרנד ארמי!‬
‫קדימה!‬ ‫-יש לך את זה!‬
‫יש לך את זה, בו!‬
‫- מסלול שתיים, גרנד ארמי, פסילה -‬
‫לעזאזל!‬
‫שיט.‬
‫מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫מה חשבת לעצמך, חינוך מיוחד?‬
‫שתרוויח עוד זמן בזינוק‬ ‫כמו שאתה עושה בכל מבחן?‬
‫לעזאזל תפסיק! אחי, אורלוב, אל!‬
‫היי!‬ ‫-תירגעו, לעזאזל.‬
‫היי!‬
‫תסיימו את זה! עכשיו!‬
‫מה קורה?‬
‫שום דבר.‬
‫אנשים קצת נסערים.‬
‫טוב, פאקאם, הם רוצים לדבר איתך.‬
‫קדימה.‬ ‫-מי?‬
‫ציידי הכישרונות.‬
‫עכשיו.‬
‫תלבש את בגדי החימום שלך.‬ ‫הם התרשמו מהזמן שלך.‬
‫זה כל מה שאני יודע.‬
‫בסדר, גרנד ארמי. קדימה, להתקבץ.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫אסור שיהיו לנו טעויות כאלה‬ ‫שיעלו לנו ביוקר.‬
‫לא משנה אם היום פגע בנו או לא,‬
‫בטווח הארוך, אנו חייבים להישאר חזקים,‬ ‫אנו צריכים להישאר טכניים.‬
‫אורלוב, זה לא יכול לקרות שוב.‬
‫אני מצפה לטוב יותר.‬
‫לכו להתקלח.‬
‫קדימה, פאקאם!‬
‫קדימה! קדימה. זוז.‬
‫שש וחצי זה מאוחר מדי.‬
‫זה בהחלט לא.‬ ‫-את חייבת לעשות את זה, דומיניק.‬
‫אחותי, כבר אמרנו לך. הדוא"ל הזה חלש.‬
‫אם את באמת רוצה את ההתמחות הזו,‬ ‫תצטרכי להתקשר.‬
‫תעשי זאת עכשיו.‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬ ‫-נותנת לך את כל הכוח שלי! תעשי את זה!‬
‫אף אחד לא יהיה שם.‬ ‫-תשאירי הודעה.‬
‫זה מראה יוזמה.‬
‫בנוסף, תוכלי להשתמש בזה‬ ‫אם תצטרכי לנסות שוב מחר.‬
‫אוקיי.‬
‫"אחיות משגשגות", איך אוכל לעזור לך?‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫אני בסדר. ואת?‬
‫נהדר. תודה.‬
‫שמי דומיניק פייר.‬
‫אני מתקשרת בהמשך לדוא"ל ששלחתי‬
‫בנוגע לריאיון להתמחות לתלמידי תיכון.‬
‫אוקיי, האם קיבלת מאיתנו‬ ‫דוא"ל כדי לקבוע זמן?‬
‫למעשה לא קיבלתי.‬
‫עם זאת, רציתי ליצור קשר כי הייתי שמחה לבוא‬
‫ולספר לך קצת יותר על עצמי.‬
‫הכומר סנט ג'ין המליץ עליי,‬
‫וקצת איחרתי בהגשת טופס הבקשה שלי‬
‫כי לא ידעתי על ההזדמנות.‬ ‫אני יכולה לבוא בכל זמן.‬
‫אני פשוט מאוד נלהבת מהפרויקט הזה,‬
‫ואני באמת מאמינה שאהיה התאמה נהדרת.‬
‫המתיני רק רגע, בבקשה.‬
‫אמרת ששמך דומיניק?‬
‫כן.‬
‫מושלם.‬
‫אוקיי, כן. אני שמחה שהתקשרת.‬
‫אוכל לדחוף אותך פנימה, דומיניק,‬ ‫אבל זה חייב להיות מחר.‬
‫ומוקדם.‬ ‫-את הולכת.‬
‫זה אפשרי מבחינתך, שמונה וחצי בבוקר?‬
‫בהחלט. זה נשמע מושלם.‬ ‫לא אפספס יותר מדי מביה"ס.‬
‫נהדר, אוקיי. נתראה אז.‬
‫שיהיה לך ערב טוב, דומיניק.‬ ‫-גם לך.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫היי! את הגיבורה המזוינת שלי.‬ ‫באמת. זה היה כל כך מגניב.‬
‫ותראי מה קיבלת.‬
‫כוח מזוין של בחורות שחורות!‬
‫את נראית הרבה יותר שמחה‬ ‫מפעם אחרונה שראיתי אותך.‬
‫כן, טוב,‬
‫זאת תחפושת.‬
‫מצטערת לשמוע את זה.‬
‫לכן באתי.‬
‫פשוט די הרגשתי, כאילו...‬
‫אומללה.‬
‫ואני לא מצליחה לגרום לזה להיעלם.‬
‫אוי, מתוקה.‬
‫בואי נדבר.‬
‫יש לי קצת זמן, אוקיי?‬
‫ליילה! לא. ליילה, אל תעשי זאת!‬
‫תצילי את עצמך, ליילה!‬
‫תסתמי, יש לי כוח שאין לך, ביץ'.‬
‫אני בא אלייך!‬
‫אני אהרוג כל אחד מהזירעונים‬
‫עד שתמות, בן זונה!‬
‫ופרסמתי את זה.‬
‫זה קיבל כל מיני לייקים,‬ ‫וכאילו, למה עשיתי את זה?‬
‫אין לי אפילו שום דבר נגדה.‬
‫ומה אם משהו באמת קרה לה?‬
‫אני חושבת שהמודעות העצמית שלך‬ ‫היא סימן חיובי, ליילה.‬
‫גם עישנתי גראס אתמול בלילה.‬
‫ואני מרגישה מאוד אשמה לגבי זה,‬ ‫אבל... אני לא חושבת שאני אמורה,‬
‫כי אני לא מתכוונת לעשות את זה הרבה.‬
‫זה טוב.‬
‫מה עוד?‬
‫אחד הבחורים שג'ואי...‬
‫הבחורה שפרסמתי עליה...‬
‫אני לא יודעת אם מותר לי לספר לך את זה.‬
‫את יכולה לספר לי‬ ‫כל מה שאת מרגישה בנוח לחלוק.‬
‫אני מבטיחה לך ששמעתי את זה בעבר.‬
‫אני...‬
‫ביצעתי עליו מין אוראלי בבית הספר,‬
‫במחלקת הדרמה.‬
‫בסדר.‬
‫איך את מרגישה לגבי זה?‬ ‫-נורא.‬
‫כי זאת הייתה המציצה הראשונה שלי.‬ ‫ומה אם הוא אנס?‬
‫והפרתי את הכללים בבית הספר,‬
‫ואני מרגישה כמו זבל זנותי.‬
‫ליילה, אני רוצה לשאול אותך‬ ‫אם זה היה בהסכמה...‬
‫כן! לא, זה לגמרי היה.‬
‫וזה מה שכל כך רע בזה.‬
‫זה הוביל לריב שלי עם רייצ'ל.‬
‫היא כבר לא מכירה אותי יותר.‬ ‫זה מה שהיא אמרה.‬
‫היא נגעלת ממני.‬
‫וגרמתי לה להרגיש רע. והיא בטח צודקת.‬
‫את צריכה להתקשר להורים שלך?‬
‫הם יודעים שאת כאן?‬
‫אמרתי להם שהחזרות על המחזה מתארכות.‬
‫אני בתפקיד מטופש של מחליפה, שאני שונאת.‬
‫אני פשוט, כאילו...‬
‫אני לא מתנהגת כמו עצמי.‬
‫ואני לא מצליחה להיפטר,‬ ‫כאילו, מהרפש שעל כולי.‬
‫את יודעת?‬
‫בסדר.‬
‫עוברים עלייך הרבה דברים.‬
‫ואני מבינה אותך, אוקיי?‬
‫ראשית, אני חושבת שאת צריכה‬ ‫להשתחרר מכל הבושה שאת מרגישה.‬
‫כולנו מקבלים החלטות כשאנחנו‬ ‫מגלים את עצמנו ואת המיניות שלנו,‬
‫ואנחנו לא נהיה נלהבים מכל בחירה.‬
‫תפסיקי לרדת על עצמך.‬
‫ותבטיחי לעצמך‬
‫שכאשר את עומדת לבצע פעילות מינית‬
‫את תשאלי את עצמך,‬
‫"האם אני באמת רוצה לעשות את זה? ולמה?"‬
‫לבושה אין מקום בשיחה הזאת.‬
‫אני מאמינה שיש שלושה דברים‬ ‫שמחזירים אותנו לעצמנו.‬
‫חרטה,‬
‫תפילה,‬
‫וצדקה.‬
‫אוקיי, חכי שנייה.‬
‫עכשיו, מבחינת ג'ואי ורייצ'ל...‬
‫חרטה.‬
‫יש ערך חשוב מאוד ביהדות,‬
‫וזה ריפוי.‬
‫לא רק לאלו שפגענו בהם, אלא גם לעצמנו.‬
‫זה כמו סוג של כפתור התחלה מחדש לנשמה.‬
‫אוקיי, אני רוצה את זה. מה זה?‬
‫כפרה.‬
‫שזה נוהג של תיקון עוול‬
‫כדי שתוכלי להתחבר שוב עם אלוהים ועם עצמך.‬
‫תחשבי על זה ככה…‬
‫"את-וונ-מנט" (כוונתו של אחד / כפרה).‬
‫להיות שוב שלמים‬
‫על ידי תרגול של אחריות עצמית‬ ‫ונשיאה באחריות.‬
‫אז, כאילו, להתנצל?‬
‫או להגיד "תודה",‬
‫ואם אעשה את כל הדברים האלה,‬ ‫אז ארגיש יותר טוב?‬
‫טוב, כלומר, בתיאוריה, אבל זה תהליך.‬
‫זה לוקח זמן.‬
‫אז, לקחת אחריות על החטאים‬ ‫שביצעתי כלפי אחרים?‬
‫- כפרה -‬
‫היי!‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫משחק עם יצירה חדשה.‬
‫קולטריין.‬
‫כן.‬ ‫-נחמד.‬
‫טוב, תסיים.‬ ‫התינוקת צריכה ללכת לישון בקרוב.‬
‫זמן לשיעורי בית.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבא.‬
‫אני הולך לנגן בתזמורת ‬‫כל־המדינה‬‫.‬
‫מה?‬
‫כן, התקבלתי.‬
‫התקבלת?‬ ‫-כן.‬
‫זה הגבר שלי.‬
‫תראה אותך.‬
‫תראה אותך. אתה עושה את זה!‬ ‫-כן.‬
‫בחיי. אני כל כך גאה בך כרגע.‬
‫זה מה שקורה כשאתה קורע את התחת, מה?‬
‫כן.‬ ‫-רגע. אימא יודעת?‬
‫אספר לה בעוד כמה דקות.‬
‫רק תן לי לסדר כאן קודם.‬
‫תקשיב לי, תמיד יהיו לך תקופות קשות.‬
‫ככה אתה מתגבר עליהן.‬
‫זה מגיע לך.‬ ‫-נכון.‬
‫הבן שלי.‬
‫משחק אותה!‬
‫תזדרז ותבוא לספר לאימא שלך.‬ ‫אתה יודע שאני לא יכול לשמור סודות.‬
‫ניק!‬ ‫-מה?‬
‫לעזאזל!‬
‫בנאדם, מה לעזאזל אני עושה?‬
‫מיי?‬
‫מה את עושה?‬
‫חשבתי שקרה לך משהו. שלחתי לך הודעות.‬
‫הטלפון מת.‬
‫לא ראית את זה?‬ ‫-מה?‬
‫מישהו פרסם את החיבור שלך.‬
‫זה חשבון מזויף,‬ ‫אבל הם פרסמו את כל החיבור שלך.‬
‫סיד!‬ ‫-אימא ואבא.‬
‫הם עוד לא יודעים. עצור.‬
‫אתה יודע שאני אוהבת אותך,‬ ‫לא משנה מה, נכון?‬
‫תני לי לראות.‬
‫- ג'ון אליס / סופרוומן שלי. -‬
‫- לראות אותך שולטת ככה לאחרונה‬ ‫זה סקסי בטירוף. -‬
‫- אתם חושבים שלהיות חלק מהמוסד‬ ‫האליטיסטי שלכם זה סוג של כוח־על?‬
‫- זה לא. -‬
‫תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב‬