ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
NE SLUŠAŠ.
FLORA: SID, NAZOVI TAKO SAM ZBUNJENA
SID, ŠTO SE DOGAĐA?????????
Reći ću da to nisam ja, da me netko oponaša.
Ali jesi.
Samo želi znati da si dobro.
Voli te.
Zašto sam napisao to sranje?
Da nisam pisao taj esej, ovo se ne bi dogodilo.
Ali možda bi imao manje šanse za Harvard.
A i dalje bi bio gej.
Misliš da si djelomično htio da se ovo dogodi?
Koji kurac?
-Podsvjesno. -Ne.
Ovo je moja najgora noćna mora.
U školi je sto klinaca otvoreno gej.
Pa? Nijedan nije u plivačkoj ekipi.
Na dramskoj su, u tvojoj predstavi o užitku.
-To nema smisla. -Ne ja.
Nikoga neće biti briga.
Ako bude, prebit ću ih.
Ne mogu se vratiti onamo.
Nemaš se čega sramiti.
Ako to ne preuveličaš, neće biti važno.
Ovo će ih ubiti.
Mislit će da nisu dobri roditelji.
Neće saznati.
Nisi označen u objavi, nemaju društvene mreže,
a on ima jebeni preklopni mobitel.
Zašto si mislio da mi ne možeš reći?
Osjećam se kao da ti nisam bila podrška i ne znam kako da to sebi objasnim.
Nisam nikomu mogao reći.
Mala moja.
Koliko je sati?
Spavaj, mama.
Već je prošlo pet.
Cijelu si noć bila budna?
Ne možeš više ovako. Previše ti je.
Dobro je, mama.
Nije zauvijek.
Što je s intervjuom?
U osam je.
Stignem u školu na test iz matematike.
Samo moram malo zatvoriti oči.
Odspavaj bar nekoliko sati.
Odvest ću djecu u školu.
A onda tvoju sestru doktoru. Moraš se odmoriti.
Ne. Samo nekoliko minuta.
Stvarno sam dobro.
Dobro došli na prvi nasumičan pregled torbi, ljudi!
Otvorite torbe radi provjere.
Posjetio sam Owena.
-Dobro. -Ondje je kao u zatvoru.
A sad žele da ja sviram u Državnom.
Upao si?
Uzimam Owenovo mjesto.
Jebi ga.
Što je rekao na to?
Nisi ti kriv, Jay.
Nisi. A neće pomoći ako se budeš sažalijevao.
Čak nisi ništa rekao o ovim naljepnicama,
koje su zakon jer pogodi tko ih je dizajnirao.
-Slogan je moj. -Hvala.
-Bio si na jednom sastanku! -Da, a moj je slogan već na naljepnici.
-A da? Dobro, evo. -Da.
Hej, imam karte za Zbor crnih učenika večeras.
Jednu za tebe i za tebe.
Javit ću ti.
Mogu odmah.
Uzmi.
-Večeras. -Daj mi jednu, buraz.
Ti ćeš doći?
Ako ti ideš, i ja moram.
Ne.
Jebeni Orlov, jebač.
Što je? Ne smijem pogriješiti?
Dođi sa mnom na Zbor.
Ne.
FLORA: ŠIZIM IGNORIRA ME
Imamo dva reda, ljudi.
Otvorite torbe unaprijed.
Da sam terorist, ovdje bih detonirao bombu.
Sve bih nas pobio. I gotovo.
Ne bih im dao vremena da provjere torbe.
Pametno. Nastavi to govoriti pred osiguranjem.
Sigurno toleriraju tamnopute klince koji govore o bombama. Jebeni idioti.
Kamo ćeš?
Hej, čovječe.
-Kako si? -Dođi na trenutak.
Jesi li dobro uz sve ovo sranje? Mislio sam ono u poruci.
-Ako želiš razgovarati… -Jesi li to bio ti?
Jesi li objavio ono?
Što?
-Ne. Zašto bih… -Bio si kod mene.
-Imao si moju torbu na dan uhićenja. -Zaista misliš da bih?
-Ako me ovako siliš da… -Čekaj, ne.
Ne bih nikad autao nekoga.
Hej.
Možemo razgovarati?
Može.
Samo sam htjela…
Imala si pravo, naš je odnos čudan.
Samo mislim da…
Ne znam. Razgovarala sam s rabinkom Schultz i…
Čekaj, s mojom rabinkom?
Da, dala mi je mnogo savjeta
i shvatila sam da sam na putovanju.
Svi su na putovanju
i katkad ne znamo kamo krenuti
ili skrenemo s puta, ali moramo se podržavati.
I želim te podržavati i želim da ti mene podržavaš.
Kao prije.
Da, i ja to želim.
Da, nisi me podržavala u zadnje vrijeme.
Uopće.
I to mi je teško palo, uz sve što se sad događa.
I mislim da sam zato bila takva kuja.
Znam da to nije pošteno, ali zaista sam te trebala.
Ja tebe nisam podržavala?
Možemo li se družiti kao prije? Želiš li ići na ono događanje Zbora?
Idem s njima.
Dobro, da.
OSTANI NA PUTU OKAJANJA
Koji kurac?
Popodne?
Namjestila si na popodne, glupa…
Dobar dan, oprostite. Trebala sam doći na intervju ranije.
-Mogu li još… -Polako, malena.
-Uspori. Kako se zoveš? -Dominique Pierre.
Opa, mega kasniš.
Imaš li dobru ispriku?
Jednostavno kasnim.
Dobro, da vidim što mogu.
Mogu te ubaciti u 11,30. Možeš li se vratiti?
Za sat vremena?
Naravno, da. Hvala.
Tako sam glupa. Onda sam lagala i rekla da mogu čekati cijeli dan.
-Ali moram se vratiti na test. -Prestani se uzrujavati.
Sjebala sam.
Da pokrenem požarni alarm?
Ovdje su svi strašno napeti. Moraš samo reći: „Bomba!“
I zatvorit će školu.
Nije šala. Spremam se sama prijaviti prijetnju.
Moram ići, draga. Ali rasturit ćeš.
Samo upamti, ranjivost je moć.
U redu. Bok, Mika.
Dominique, hvala što si došla.
Hvala što ste me primili.
I izašli mi u susret. Ispričavam se opet.
Prvo nam reci nešto o sebi.
Dobro.
Može.
Idem u treći razred srednje škole Grand Army.
I…
Mentalno zdravlje počelo me zanimati lani, na nastavi napredne psihologije.
Bio je to prvi predmet nakon kojeg sam zaista htjela ići kući
i pisati zadaću.
Možeš li nam reći zašto bi išla na praksu kod nas?
Kako se uklapaš u našu misiju?
Pa…
pokušavate približiti usluge mentalnog zdravlja
ljudima koji nemaju tu podršku.
A znam da to trebamo u gradu.
Trebamo to u mojoj zajednici.
Vidim tu potrebu svaki dan.
Iskreno, ja sam osoba kojoj želite pomoći.
Kako to misliš?
Smijem li načas biti ranjiva?
Samo izvoli. Voljeli bismo to.
Mislim da većina ljudi,
čak i ljudi koji žele pomoći,
ne shvaćaju uvijek s čim se neki ljudi suočavaju.
Kad govorimo, primjerice, o osobnoj duševnoj njezi u ovoj kulturi,
mnogima je osobna duševna njega luksuz.
Kako misliš da to možemo promijeniti?
Radeći ono što vi pokušavate.
Želim reći,
nemam sve odgovore.
Samo znam svoje iskustvo, ali…
Recimo, danas sam zakasnila.
Slučajno sam namjestila alarm na popodne,
što je bilo neoprezno, priznajem.
Ali, vidite,
išla sam spavati u pet ujutro.
Kao i jučer i prekjučer.
Jer nema dovoljno vremena da napravim sve što moram
da dobijem život koji želim.
I…
umorna sam.
I iskreno, to me ljuti.
Ali jedino si to ne smijem dopustiti
jer sam onda…
ono što oni…
Što oni očekuju da budem, zar ne?
I ne žele vidjeti moj bijes
jer komu se bijes uopće dopušta?
To je povlastica kao i sve ostalo i moj se bijes ne računa.
Ali svi ti osjećaji
i dalje su ovdje
i nemaju izlaz.
Mnogo je djevojaka i žena poput mene
koje nemaju komu ovo reći.
Zato ih samo potiskujemo.
Držimo ih unutra ili što god.
Ali…
oni su ovdje.
Bolni su.
I…
trebamo nekoga da nas sasluša.
Znam da sve to već znate
jer zato ste tu i radite ovaj posao…
ali 95 % stručnjaka za mentalno zdravlje u ovom gradu su bijelci.
I nemam ništa protiv njih…
ali važno je komu se obraćaš.
Važno je s kim se ugodno osjećaš.
Važno je tko te sluša i govori: „Ja shvaćam."
Jednostavno je važno.
Ne znam koji su tehnički koraci kojima to možemo promijeniti, ali…
vi obrazujete crnkinje da budu psihoterapeutkinje, zar ne?
To mi zvuči divno.
I želim sudjelovati u tome.
I iskreno…
želim jednog dana nositi takvo odijelo.
Želim sjediti s vama za ovim stolom
i napraviti sve što mogu…
da moji ljudi dobiju što trebaju.
I moram dodati da odlično poznajem Excel
i da sam izgradila svoj brend na društvenim mrežama
i da sam vrlo pouzdana i točna.
Osim danas, očito.
I… da.
MOŽEŠ LI MI ODGOVORITI?????? OPROSTI ŠTO NISAM ODG…
Što ima?
-Hej. -Vidio sam tvoj esej.
Dobar je.
Veliki korak. Čestitam.
Kako se osjećaš sad kad si aut?
Fora je što, kad kažeš da si gej,
odjednom imaš zajednicu koja te podržava.
Trebao bi doći na sastanak.
Homo-hetero savez, utorkom.
Dođi. Queer ljudi trebaju se držati zajedno.
Da. Hvala.
Sid!
Hej.
Kako si?
Ne mogu zamisliti kako se sad osjećaš.
Tako si izložen.
I…
Samo sam htjela reći da,
kad je bomba eksplodirala u našim životima, ti si bio uz mene.
A bomba je sad eksplodirala u tvojem
i ja želim biti uz tebe.
G. Blumberg.
Ispričavam se.
Imala sam intervju za praksu i došla prije pola sata,
ali Dolores me nije puštala do kraja sata.
John, Becca, vaši ispiti.
Mogu li ga polagati nakon nastave ili poslije?
Ne smijem to raditi.
Znam, ali nisam mislila da ću se toliko zadržati.
To je u redu, ali imam 38 učenika u razredu.
Ne želim biti strog, nego dosljedan.
Ako ti dam da nadoknadiš, moram svima to dati u jednom trenutku.
Imaš dobar prosjek. Malo će ti spustiti ocjenu.
Takav je život.
Kakav jebeni dan.
Nije ti dao da polažeš?
Jebote.
Kako je prošao intervju?
Silno želim raditi ondje.
-Da? -Stvarno…
Te su žene bile takve kraljice.
Mislim da im se sviđam, ali tko zna?
Govorila sam o psihologiji i da je osobna njega luksuz. Je li glupo?
Ja sam stručnjakinja za osobnu njegu.
-Njegujem se svaku večer. -I ja.
I zaista je luksuz.
Bože moj, šutite!
Osjećam sav ovaj stres u vratu.
Znaš što trebaš?
Dane od 28 sati?
Ne, slobodnu večer.
-Malo podivljaj, opusti se. -Fakat.
Sutra je test iz povijesti i nisam ni počela učiti.
Čovječe, to je dobrotvorni tulum, a organizirali su ga tvoj dečko i Sonia.
-I rano je, pa možeš poslije učiti. -Da.
Hajde, znam da želiš.
Hajde, uzmi naljepnicu, dušo.
Dođi na ples.
-Dobro. -Podivljaj.
Hajde.
Hej, idemo!
Bok, Sid.
Sjedni.
-Ne, samo sam htio… -Ne, sjedni.
Što te muči?
Čuli ste za…
Da.
Jesi li dobro?
Kako su roditelji reagirali?
Zadnji su ljudi koje bih očekivao na Instagramu pa…
Jesi li razmišljao o tome kako želiš pristupiti tom razgovoru
-ako nekako… -Znate li kako je procurio?
Ne.
A ti?
Morao je to biti netko tko mu je imao pristup.
Mislim da bi to trebao službeno prijaviti g. Burleyju.
Vi ste imali jedinu kopiju.
Sid, imaš pravo biti povrijeđen i ljut.
I želim te podržati.
Ali kad to kažeš,
zvuči kao da govoriš da sam ja imala veze s tim.
To je bilo jasno kršenje tvoje privatnosti
i ne znam kako je procurio.
Ali mislim da se zasad…
moraš usredotočiti na ono što ćeš odsad trebati.
Trebam se vratiti u prošlost.
Nemoj odgurivati ljude kojima je stalo do tebe, Sid.
Kresnuti, povaliti, opaliti.
Hej, curo, kako ću te pokarati.
Dosta!
Ne govori.
Sve to što bi radio mojem tijelu…
Pročitaj i reci mi je li u redu da to pošaljem Joey.
Ne mogu sad.
Samo želim da zna da je podržavam.
Ne želim tvoju agresiju.
Milovati, lizati, pobrinuti se…
Pričekaj.
Leila, znaš znakovni jezik za ovo?
Većinu.
A blokiranje?
Zašto hoda niz pozornicu na „ponovi krug“?
Osnaživanje.
Uz pozornicu je sram, niz pozornicu osnaživanje.
-Možeš li se usredotočiti? -Da, totalno.
Možemo li od početka tog dijela? Oprosti, Maya.
Ako sad ljudi govore iza pozornice, začepite.
Dominirati, kresnuti, povaliti, opaliti.
Hej, curo, tako ću te pokarati.
Dosta!
Ne govori.
Sve to što bi radio mojem tijelu
zapravo je samo za tvoje tijelo.
OPROSTI AKO SAM TE POVRIJEDILA
Tko ti je rekao da želim da navališ na mene?
Tko ti je rekao da želim tvoju agresiju?
Miluj, liži, pobrini se.
Molim te.
Ponovi krug.
Što će biti ako izravno kažem što volim i što želim?
Što ako se usudim izreći riječi?
Odgovor je jednostavan.
Nazvao bi me čudakinjom.
Ti bi mene nazvao…
agresivnom.
-Želiš li uzeti bakin prekrivač? -Zašto?
Ne znam.
-Voliš ga. -Da.
Ali zato što želiš da ga uzmem,
mislim da ti misliš da se neću vratiti.
Naravno da ćeš se vratiti.
ŠKOLARINA
Kako ćete ti i tata ovo platiti?
Školarina je 48 000 dolara na godinu.
Nije cijela godina.
Cijena je proporcionalna.
A i djed i baka pomažu.
Ovo je kaos.
Jadno. Kao da bježim.
Ovo nije bijeg.
Ne moraš raditi ništa što ne želiš.
Ne moraš otići. Možeš ostati ovdje.
Štitiš se odlaskom.
To nije bježanje.
Ali oni mogu raditi što god žele.
A ove?
-Želiš li ih ponijeti? -Ne trebam to.
Bok, mama!
Hej!
Ovdje smo.
-Bok. -Bok, lutko.
Dođi.
Zagrli me.
Dođi.
Što radite?
-Bit ću malo kod tate. -I mi idemo?
Ne. Samo Joey. I ne na dugo.
Stalno ćemo se viđati.
Da. Večeras idemo tati na večeru. Kao obitelj.
Ali zašto ideš?
Da ne naleti na Georgea, dušo.
Onda idem i ja. Ni ja ga ne želim vidjeti.
Nosiš li poster Bikini Killa?
Ako ne, ja ću ga zadržati.
Želim da bude savršen kad se vratim.
I ja nešto hoću.
Zaboga, ljudi, vraćam se.
U redu, Frankie.
Možeš uzeti jednu stvar.
U redu, idemo.
-Uzmi kaput. Idemo. -Daj, mama.
Hajde.
-Martin, nije li sav Coltrane ovdje? -Ne možeš obuzdati Coltranea.
Drugi je Coltraneov dio skriven ovdje. Iz dana s Impulseom.
Imaš čudnu shemu.
Ne.
Samo voli da ljudi pitaju za ono što traže.
Da započne razgovor.
To je poanta jazza.
Evo je.
Live at Birdland.
1964.
Znaš gdje je možeš poslušati.
Da. Hvala, prijatelju.
Naravno,
u Alabami svirka nije bila zapravo uživo.
Ovo je peti pokušaj u studiju Van Gelder,
tu blizu, u Edgewateru.
Priča se da Coltrane nikom nije rekao o čemu je riječ, pa ni svojem kvartetu.
Partitura nije imala naslov.
Ali…
ako i ne znaš zašto je to skladao,
kad ovo čuješ, znaš što je.
Osjećaš to.
To je posmrtna posveta.
Znaš za Baptističku crkvu u 16. ulici?
-U Birminghamu? -Bombardirali su je, zar ne?
Da.
Dva mjeseca prije ove snimke.
Saksofon ovdje jadikuje.
Pjeva tugu, ali ispod toga…
čuješ udaraljke, zar ne?
Jača se, diže, prijeti.
Zbog te napetosti ovaj je komad tako moćan.
Govori o trenutku kad se tuga pretvara u ljutnju.
To je spomen.
Da. Ali ujedno je prosvjed.
U našoj državi postoji povijest ljudi koji ulaze u autobus
i odvoze se u sumrak ostvariti promjenu.
A baš ćemo to učiniti s dolarima koje skupimo.
To, dragi! Dajte mojem dečku novac!
Dok slavimo svoju povijest i razmišljamo o njoj,
moramo se boriti za budućnost.
Grand Army vas želi za regrute!
Idemo u Pennsylvaniju i tjedan dana registrirat ćemo glasače.
Što ima? Zabavljate se?
Kasniš!
Pa što?
Slušajte.
Kažu da će, ako ovi izbori dobro prođu, to biti zbog crnih Amerikanaca.
I mladih Amerikanaca.
Dok se drugi ne smisle, mi moramo voditi!
Donijet ćemo prevagu!
Da vas čujem!
Gdje je Sonia Cruz?
Kod nje je popis. Pridružite nam se u busu!
Čovječe, cura se upravo osvijestila.
-Učinite nešto. -Imam ideju.
-Što? -Uskoro ću ti reći.
Pozdravite Step korpus Grand Armyja!
Amanda! To, Amanda!
-Tako si dobar! Tako pametan. -Znam.
Što piješ?
Da čujemo ideju.
-Odala si me! -O čemu govorite?
-U centru za suspendirane svi su crnci. -Novi Jim Crow.
Moramo nekako pokazati da je to sjebano.
Mogli bismo sjediti za Owena kao u stara vremena.
Sviđa mi se.
Ovaj mali.
Dolazi s idejama. Vidim da si dresiraš dečka.
Hej, nismo u vezi, dobro?
Znaš da bismo mogli biti.
Tako treba! Čak kad te pokušavaju potkopati.
Došao si.
Je li Flora ovdje?
Sumnjam. Slao si joj poruku?
Ne. Mislio sam da bi osobno bilo…
Ne znam.
Svejedno, dobro je da si došao.
-Kao da svi zure u mene. -Ne zure.
Ne znam za vas, ali jedva čekam sendvič iz Phillyja!
Mislim da ću otići.
Čovječe, tek si došao.
Hej, čovječe.
Što ima?
Koji je tebi kurac?
Tako sam jebeno glup.
-Govno jedno! -Sid!
Bo!
To si bio ti, zar ne?
-Ti si bio, pizdo! -Ne napadaj me.
Koji kurac? Jesi li dobro?
Jesi li dobro?
Da vidim.
Dr. Kimoto na opremu za pacijente.
Što su rekli?
Led pomaže.
A tvoj nos?
Dobro sam. Samo želim ići.
-Meera? -Tata, ovdje.
Siddhartha.
-Što je bilo? -Dobro sam, nije ništa.
Tko je to napravio?
Neka glupost s tipom iz škole.
-Napao te? -Ne.
-Zašto policija nije došla? -Nije bilo tako.
Moramo javiti školskoj upravi.
-Dečko će odgovarati. -Tata.
Ona kaže da je bijelac. Okomio se na tebe.
-Nije istina. -Zašto te onda napao?
Jer sam ja njega gurnuo.
Zašto?
Zbog mene.
Branio me.
-Što se događa? -Ne moraš lagati.
Tko laže? Reci mi istinu.
Što je bilo?
Objavio je moj esej za faks na internetu da me posrami i svi su ga pročitali.
Da te posrami jer si Indijac?
Ovo je zločin iz mržnje. Oprostite, vidio sam policajca…
-Tata, stani. Slušaj me. -Želim da dođe.
-Zašto? -Prijavit ćemo nešto.
-Ne, oprostite. -Tata, Sid neće…
Mog su sina pretukli.
Moram zvati policiju. Želite li to?
Ne. Možete li me ostaviti s obitelji? Molim vas.
Ne slušaš me.
Ne, ti moraš mene slušati. Neću dati da te tako maltretiraju.
Pisao sam u eseju da sam gej.
Zašto bi o tom pisao?
Jer sam gej.
To je smiješno.
Nisi gej.
Tata.
Koliko ja znam, to nije…
-Da. Izvoli. -Hvala.
Uzmi leće.
Nemaš povrća na tanjuru.
-Odmah uzmi povrća. -Ne sviđa joj se.
-Je li posoljeno? -Stavi ljuti umak.
Ne podnosi ljute umake.
Imam pitanje.
-Što rade u katoličkoj školi? -Isto što i u običnoj.
Da. Osim što ima vjeronauka i ideš u crkvu.
I ima časnih.
-Sad je drukčije. -Posvuda su.
Sigurno nema toliko redovnica kao kad smo mi išli u srednju.
Sveti Duh.
Bec, sjećaš se?
O, Bože.
O, Bože!
-Koji vrag… -Što je Sveti Duh?
…radiš s tijelom?
Zašto je smiješno?
Na školskim plesovima, pogotovo tijekom stiskavaca,
redovnice su patrolirale
i pazile da ima dovoljno mjesta za Svetog Duha.
Ne shvaćam.
Morali smo ostaviti dovoljno prostora između tijela za…
-Za Isusa. -Tako nekako.
Sasvim ludo.
-Svi ti jadni… -Neugodno.
…srednjoškolci su…
Franks, dođi. Pokazat ću vam.
Ne bliže. Ostani ondje.
-Dobro. -O, Bože.
Je li zaista bilo tako loše?
-Bilo je tako loše. -I gore. Užasno.
O, Bože. Svi gledajte Frankie!
To je jebeno zlobno. Samo se zabavlja s mamom.
Dođi plesati sa mnom. Molim te.
-Ne, samo ću te gledati. -Ne, dođi.
-Ne, dođi. Molim te! -Samo idi…
-Halo? -Ne!
-Dobro. -Mama, tko je?
Mama, tko zove? Molim te… Frankie, prestani!
Nina će plesati s tobom.
Tko je, Bec?
Mama.
Samo sekundu.
Na čemu to temeljite?
-Ali tko je to odlučio? -Što to?
Joey i Matt su tu. Samo čas.
Ured javnog tužitelja. Neće nastaviti s tužbom.
-Što to znači? -Čekaj, kako sad to?
Nedostatak dokaza.
Neće ništa napraviti?
Ne misle da imaju dovoljno za tužbu.
-Što? -A mi smo tu nemoćni?
Očito smo svi vrlo uzrujani.
-Pitaj ih kako mogu! -Pokušavam!
Reci da želim razgovarati s njima, mama!
Hoćemo.
Stvarno sam trebala ovu večer.
Znaš kad sam zadnji put izašla?
Kad?
Ne, pitam te. Jer jebeno se ne sjećam.
-Nisam te nikad vidio naroljanu. -Nisam! Pogledaj me.
Sve je pod kontrolom!
Pijana si.
Pokušaj raditi što radim, nahraniti obitelj s osam dolara po glavi.
Osam dolara za cijeli jebeni dan. Probaj.
Kupi pileći meni.
To je šest dolara za jedan obrok.
I onda ćeš živjeti na žemljama?
Znaš da te u New Yorku mogu izbaciti kad tri dana kasniš sa stanarinom?
Fakat. Tri dana.
Mislim si: „Kujo, ako nemam stanarinu na vrijeme,
tri dana neće ništa promijeniti.“
-Što? Opljačkat ću banku? -Da.
Ali proučavala sam to.
Ako je stanodavac nemaran, zahod nam je stalno začepljen
i nikad ga ne poprave,
a sad sve zapisujem, za svaki slučaj, ali…
moj je stanodavac grad pa…
Ali ako dokažeš nemar,
sud ti možda dopusti da ostaneš, čak i ako kasniš.
Sranje.
Toliko brbljam da ćeš mi reći da moraš ići.
-Nisam ništa rekao. -Ali to misliš.
-Daj, nisam takav. -Dobro, o čemu si razmišljao?
Samo nisam znao da moraš o svemu tome misliti.
Velik je to teret, a na tebi se uopće ne vidi.
Jer sam svoja čarobna superjunakinja i superzvijezda.
No u zadnje vrijeme nisam.
Ne moraš biti čarobna.
No nevjerojatna jesi.
Upravo si to izmislio? Sad?
Upravo sad.
Samo za mene?
Samo za tebe, dušo.
Tako si sladunjav!
Želiš doći malo gore?
O, da.
-Iskreno, pijana sam. -Jesi. Ali dobro izgledaš.
Stol je postavljen.
Dominique!
Zabrinula sam se.
Dobra večer.
Bok, dušo.
Imamo društvo.
-Oprostite, mogu… -Ne.
-U redu je. -Samo sam je dopratio kući.
-Oprosti, nisam znala da će biti tu. -Sve je u redu.
Ugodnu večer.
-Doviđenja. -Ugodnu večer.
To je njezin prijatelj iz škole. Vrlo je pametna, stalno uči.
Žao mi je.
U redu je.
Upravo sam im govorila koliko si pametna.
Ispričajte me načas.
Oprostite.
Dominique, otvori vrata.
Gdje si bila?
Na školskom događanju.
Jesi li pijana?
Ne!
Tko su ti ljudi?
Francine te htjela upoznati s nećakom.
Dobar je dečko.
Rekla sam ti da neću.
Ne, mama! Zašto bi to napravila?
Ne možemo ovako nastaviti.
Ti ne možeš. Previše je.
Dušo…
brinem se za tebe.
Samo ga upoznaj.
Ne moraš ništa sada odlučiti.
Nemoj predugo.
Dobro.
Dušo!
Napokon! Dobar dan!
-Dobro si? -Da.
Hej, drago mi je.
Hej.
Ronald, ovo je moja kći Dominique.
Dominique, ovo je Ronald Toussaint i njegova majka Perla.
Ronald je moj najdraži nećak.
Možda jer sam njezin jedini nećak.
Dobro. Tko je gladan?
NE SLUŠAŠ.
ZATO ĆU TE PRISILITI DA SLUŠAŠ.
Prijevod titlova: Dunja Medaković