EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
DERE LYTTER IKKE.
RING MEG JEG ER SÅ FORVIRRET
HVA ER DET SOM SKJER?
Jeg sier at det ikke var meg. Noen etterlignet meg.
Men det er deg.
Hun vil bare vite om det går bra.
Hun elsker deg.
Hvorfor skrev jeg det?
Jeg skulle latt essayet være.
Det kunne ødelagt sjansene for Harvard.
Og du er fortsatt homo.
Tror du at en del av deg ville at dette skulle skje?
Hva faen?
-Underbevisst. -Nei.
Det er mitt verste mareritt.
Det er 100 homofile elever på skolen.
Ingen av dem er på svømmelaget.
De er i dramaklubben og spiller i stykket ditt.
-Det gir ikke mening. -Ikke jeg.
Ingen bryr seg. Og gjør de det, banker jeg dem opp.
Jeg kan ikke dra tilbake.
Du trenger ikke å skamme deg.
Ikke gjør det til en stor greie.
De får sjokk.
-De vil tro de er dårlige foreldre. -De får ikke vite noe.
Ingen tagget deg, de er ikke på sosiale medier,
og han bruker en jævla klapptelefon.
Hvorfor sa du det ikke til meg?
Jeg føler at jeg ikke var der for deg, og jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg kunne ikke si det til noen.
Skatten min.
Hva er klokka?
Prøv å sove, mamma.
Klokka er fem.
Har du sittet oppe i hele natt?
Du kan ikke fortsette slik.
Det går bra.
Det varer ikke for alltid.
Hva med intervjuet?
Det er klokka åtte. Jeg har tid til å ta matteprøven.
Jeg må bare hvile øynene litt.
Få deg et par timers søvn.
Jeg tar med barna til skolen.
Før jeg tar med søsteren din til legen. Du må sove.
Nei, bare noen minutter.
Det går fint.
Velkommen til vår første tilfeldige sekksjekk!
Åpne sekkene for inspeksjon.
Jeg traff Owen.
-Ok. -Det er som et fengsel.
-Og nå vil de sende meg til All-State. -Kom du inn?
Jeg tar Owens plass.
Faen.
Hvordan reagerte han?
Det er ikke din feil.
Og det hjelper ikke å velte deg i lidelsen.
Du sa ikke noe om klistremerkene, for gjett hvem som designet dem.
-Med mitt slagord. -Takk.
Du kom på ett møte.
Mitt første møte, og de valgte mitt slagord.
-Ok, her. -Ja.
Det er BSU i kveld. Jeg har billetter til alle.
Du får en. Jeg har noen til deg.
Jeg sier fra.
-Jeg må gjøre det nå. -Ta denne.
-I kveld. -Gi meg en.
Ja, kompis.
Kommer du?
For om du er der, kommer jeg.
Nei.
Jævla Orlov.
Får jeg ikke lov å gjøre en feil?
-Bli med meg på BSU. -Nei.
JEG LIKER IKKE AT HAN OVERSER MEG
Vi har to køer her.
Hold sekkene klare.
Hvis jeg var en terrorist, ville jeg satt en bombe her.
Den ville drept alle sammen.
De hadde ikke rukket å sjekke sekkene.
Smart å si sånt foran vaktene.
De liker nok bombesnakk fra brune folk.
Jævla idioter.
Hvor skal du?
Hei.
-Hvordan går det? -Kom hit.
Går det bra med deg?
Om du vil snakke om noe…
Var det deg?
La du den ut?
Hva?
-Hvorfor skulle jeg… -Du var hos meg.
-Du hadde sekken min. -Tror du jeg ville gjort noe sånt?
-Du vil tvinge meg til å innrømme… -Nei.
Jeg ville aldri avslørt noen.
Hei.
Alt klart.
Hei.
Kan vi snakke?
Greit.
Jeg ville bare…
Du hadde rett i at ting er rart, og jeg føler at…
Jeg snakket med rabbi Schultz, og…
Har du snakket med rabbien min?
Ja, hun ga meg masse råd,
og det fikk meg til å innse at jeg er på en reise.
Alle er på en reise, og noen ganger vet vi ikke hvor vi skal,
eller vi velger feil vei, men vi må være der for hverandre.
Jeg vil være der for deg, og jeg vil at du er der for meg.
Som vi pleide.
Jeg vil også det.
Men du har ikke vært der for meg i det siste.
I det hele tatt.
Det er vanskelig med alt som foregår, og det er derfor jeg har vært en bitch.
Det er urettferdig, men jeg trengte deg.
Har ikke jeg vært der for deg?
Kan vi ikke henge som før? Vil du dra på BSU-greia sammen?
Jeg skal dra med dem.
Greit.
FORTSETT MED FORSONINGEN
Hva faen?
Er det ettermiddag?
Du satte alarmen feil, din jævla…
Hei, unnskyld. Jeg skulle ha et intervju i dag.
-Kan jeg fortsatt… -Vent litt.
-Hva heter du? -Dominique Pierre.
Du er veldig sen.
Har du en god grunn?
Jeg er bare sen.
La meg se hva jeg kan gjøre.
Ser ut til at vi har tid halv tolv. Kan du komme da?
Om en time?
Ja, selvsagt. Takk.
Så jævla dumt. Jeg løy og sa jeg kunne vente.
Men jeg må ta prøven.
Slutt å stresse.
Dette er så jævla dumt.
Skal jeg starte brannalarmen?
Alle er livredde. Man trenger bare rope "bombe!".
-Så stenger de hele skolen. -Ikke tull.
Jeg sender snart en trussel selv.
Jeg må stikke, men dette får du til. Bare husk at sårbarhet er makt.
Ok. Ha det, Mika.
-Takk for at du kom. -Takk for at jeg fikk komme.
Og for at dere fikk til møtet. Jeg beklager igjen.
Kan du fortelle oss noe om deg selv?
Ok.
Ja.
Jeg går på Grand Army High School.
Og…
Jeg ble først interessert i mental helse da jeg tok et psykologifag i fjor,
som var det første faget der jeg hadde lyst til å gjøre lekser.
Hvorfor vil du ha praksisplass hos oss?
Hvordan passer du inn i planen vår?
Vel…
…dere prøver å gjøre mentale helsetjenester tilgjengelige
for folk som ikke har den støtten.
Og vi trenger det her i byen.
Vi trenger det i samfunnet mitt.
Jeg ser det hver dag.
Jeg er den typen person dere vil hjelpe.
Hva mener du?
Kan jeg være sårbar et øyeblikk?
Det ønsker vi gjerne.
Jeg tror at de fleste,
selv de som vil hjelpe,
ikke alltid forstår hva folk må takle.
Vi snakker for eksempel om selvpleie,
men for mange er det en luksusvare.
Hvordan kan vi endre det?
Ved å gjøre det dere prøver på.
Jeg mener,
jeg har ikke alle svarene.
Jeg kjenner bare til egne opplevelser, men…
Jeg kom sent i dag.
Jeg satte vekkerklokka for sent ved uhell, noe jeg innrømmer var slurvete.
Men jeg la meg klokka fem i morges.
Akkurat som i går og dagen før.
For jeg har ikke tid til å gjøre alt jeg vil for det livet jeg ønsker.
Og…
…jeg er sliten.
Og det gjør meg sint.
Men jeg kan ikke la meg selv bli sint,
for da…
…er jeg bare…
…det de forventer av meg.
Og de vil ikke se meg sint,
for hvem får lov til å bli sint?
Det er et privilegium, og sinnet mitt har ikke noe å si.
Men alle følelsene er der likevel,
og de har ingen steder å gå.
Det er mange slike jenter og kvinner der ute
som ikke kan snakke slik til noen.
Så vi overser dem.
Holder dem inni oss.
Men…
…de er der.
Det gjør vondt.
Og…
…vi trenger noen som hører oss.
Og jeg vet at dere vet dette, for det er derfor dere er her, men…
…95 % av de som jobber med mental helse her i byen, er hvite.
Og jeg har ikke noe imot dem, men…
…det betyr noe hvem man snakker med.
Det er viktig å være komfortabel.
Det betyr noe hvem som sier "jeg forstår".
Det betyr noe.
Jeg vet ikke hvordan endringene bør gjøres, men…
…dere lærer opp svarte kvinner til å bli terapeuter.
Det høres utrolig ut, og jeg vil være en del av det.
Og for å være ærlig…
…vil jeg gå i en sånn dress en dag.
Jeg vil sitte ved bordet med dere,
og jeg vil gjøre det jeg kan
for at folket mitt får det de trenger.
Jeg er også flink i Excel,
og jeg har skapt mitt eget merke på sosiale medier,
og jeg er pålitelig og punktlig.
Bortsett fra i dag.
Så… ja.
KAN DU SVARE MEG? JEG HAR IKKE DEKNING
Hva skjer?
Jeg så essayet ditt.
Det var jævla bra.
Stort steg. Gratulerer.
Hvordan føles det å være ute?
Det kule med å være ute er at det venter et helt fellesskap.
Du bør komme på et møte.
Homo-hetero-alliansen.
Du bør absolutt komme. Homser må holde sammen.
Ja. Takk.
Sid!
Hei.
Hvordan går det?
Jeg kan ikke forestille meg hvordan du har det nå.
Tenk å bli blottet slik.
Og…
Jeg ville si at da bomben gikk av,
var du der for meg.
Og jeg føler at en bombe har gått av for deg, og jeg vil være der.
Mr. Blumberg.
Unnskyld.
Jeg hadde et intervju og kom for en halvtime siden,
men Dolores ba meg vente på kontoret.
Gi meg prøvene deres.
Kan jeg ta den etter skolen eller i fritimen?
Det går dessverre ikke.
Jeg trodde ikke jeg ville være borte så lenge.
Jeg forstår det, men det er 38 elever i klassen.
Jeg må være konsekvent,
og om du får ta denne prøven, må alle andre også få gjøre det.
Du har en god karakter, så det trekker ned en del.
Sånn er livet.
Denne jævla dagen.
Fikk du ikke ta den?
Faen.
Hvordan gikk intervjuet?
Jeg vil så gjerne jobbe der.
-Jaså? -Jeg mener…
De damene er noen utrolige dronninger.
Jeg tror de likte meg, men hvem vet?
Jeg snakket om faget, og jeg sa at "selvpleie er luksus". Er det dumt?
Jeg er en ekspert på selvpleie.
-Jeg gjør det hver kveld. -Samme her.
Og det er luksus.
Herregud! Hold kjeft!
-Jeg er så stressa. -Vet du hva du trenger?
Tjueåtte timer i døgnet?
Du trenger en frikveld. Slappe av litt.
Det er sant.
Jeg har historieprøve i morgen og har ikke begynt å lese.
Det er en "fun-raiser" som typen din og Sonia har planlagt.
-Og du kan studere etterpå. -Greit.
Jeg vet at du vil.
-Ta klistremerket. -Kom på dansen.
-Greit. -Mor deg.
Gjør det.
Kom igjen!
Hei, Sid.
Sett deg.
-Jeg skulle bare… -Nei, sett deg.
Hva tenker du på?
Du hørte om…
Ja.
Går det bra?
Hva sa foreldrene dine?
De bruker ikke Instagram, så…
Har du funnet ut hvordan du vil starte den samtalen
-om de finner ut… -Vet du hvordan det kom ut?
Nei.
Gjør du?
Det må være noen som hadde tilgang til det.
Ja, jeg synes du bør rapportere det til Mr. Burley.
Du hadde den eneste kopien.
Du har lov til å være såret og sint.
Og jeg vil støtte deg.
Men når du sier sånt, høres det ut som om du tror at jeg gjorde det.
Det var et angrep på privatlivet ditt, og jeg vet ikke hvordan det kom ut.
Men jeg synes
at du burde konsentrere deg om å gå videre.
Jeg må tilbake i tid.
Ikke unngå de som bryr seg om deg.
Ødelegg, knus, slå. Jeg skal ta deg så hardt.
Nok!
Slutt å snakke.
Alt du sier du skal gjøre med meg…
Er det greit å sende denne til Joey?
Jeg kan ikke.
Jeg vil virke støttende.
Hvem sa jeg ønsker aggresjon?
Stryk, slikk, ta deg av…
Slutt, Maya.
Leila, kan du gjøre dette på tegnspråk?
Mesteparten.
Og blokkeringen?
Hvorfor stiger hun ned når hun sier "gjenta"?
Myndiggjøring.
Øverst er skam, nederst er myndiggjøring.
Kan du holde fokus?
Absolutt.
Kan vi starte scenen på nytt? Unnskyld, Maya.
Og om noen snakker bak scenen, hold kjeft.
Dominer, ødelegg, knus, slå.
Jeg skal ta deg så hardt.
Det holder!
Slutt å snakke.
Alt du sier du skal gjøre med kroppen min, gjør du for deg selv.
HEI JOEY. JEG HÅPER DET GÅR BRA MED DEG.
BEKLAGER OM JEG SÅRET DEG
Hvem fortalte deg at jeg vil herjes med?
Hvem sa jeg ønsker aggresjon?
Stryk, slikk, ta deg av.
Vær så snill.
Gjenta.
Hva om jeg sier hva jeg liker?
SI FRA OM DU FÅR DENNE MELDINGEN, OK?
Hva om jeg tør å si ordene?
Svaret er enkelt.
Du ville kalt meg en raring.
Du ville kalt meg…
…aggressiv.
-Vil du ha med bestemors teppe? -Hvorfor det?
Jeg vet ikke.
-Du elsker det. -Ja.
Men om du vil jeg tar det, virker det som om du tror jeg ikke kommer hjem.
Selvsagt kommer du hjem.
SKOLEPENGER
SKOLEPENGER OG MAT
Hvordan har dere råd til dette? Det koster 48 000 dollar i året.
Det er ikke hele året.
Det er proporsjonalt.
Og bestemor og bestefar hjelper til.
Dette er bare rot.
Det blir som å rømme.
Det er det ikke.
Du må ikke gjøre noe du ikke vil. Du trenger ikke å dra. Du kan bli her.
Du beskytter deg selv ved å flytte. Det er ikke å rømme.
Men de får gjøre hva faen de vil.
Hva med disse?
-Vil du pakke disse? -Jeg trenger dem ikke.
Hei, mamma!
Hei!
Vi er her.
-Hei. -Hei, kjære.
Kom hit.
Gi meg en klem.
Kom hit.
Hva gjør dere?
-Jeg blir hos pappa litt. -Skal vi også dra?
Nei, bare Joey, og ikke lenge.
Jeg vil treffe dere hele tiden.
Og vi skal spise middag hos pappa i kveld, som en familie.
Hvorfor drar du?
Så hun ikke møter på George.
Da vil jeg også dra.
Tar du Bikini Kill-plakaten?
For hvis ikke, tar jeg den.
Den bør skinne når jeg kommer tilbake.
-Jeg vil også ha noe. -Herregud, jeg kommer tilbake.
Greit.
Du kan få én ting.
Ok, kom igjen.
-Ta jakka di. -Kom igjen, mamma.
Kom igjen.
-Jeg trodde du hadde Coltrane her. -Han er overalt.
Den andre delen er her, da han gikk over til Impulse.
Du har et rart system.
Nei.
Han liker at folk spør når de leter etter noe.
Det starter en samtale.
Det er poenget med jazz.
Her er den.
Live at Birdland.
1964.
-Du vet hvor du kan lytte til den. -Takk, kompis.
Selvsagt var ikke Alabama live.
Dette er femte opptak ved Van Gelder's Studio i Edgewater.
Det sies at Coltrane ikke fortalte noen hva han skulle gjøre, selv ikke bandet.
Notene hadde ikke engang tittel.
Men…
…om du ikke vet hvorfor han skrev den, forstår du hva den handler om.
Du føler det.
Det er en minnetale.
Har du hørt om 16th Street Baptist Church?
-I Birmingham? -Den ble bombet, ikke sant?
Ja.
Det var to måneder før dette.
Saksofonen sørger.
Den synger om sorg,
men hører du slagverket?
Det bygger seg opp, stiger, truer.
Det er spenningen som gjør låta så mektig.
Den handler om det øyeblikket der sorg blir til sinne.
Den er en minnetale.
Ja, men den er en protest.
Det finnes en historie om folk som samler seg på busser
og kjører inn i solnedgangen for å skape forandring.
Det skal vi gjøre med pengene vi får i kveld.
Dere bør gi ham penger!
For mens vi feirer og reflekterer over fortiden vår,
må vi kjempe for fremtiden vår.
Grand Army kommer for å verve deg!
Vi skal samle stemmer i Pennsylvania en hel helg.
Hva skjer? En fest på festen?
Du er sen.
Hva så?
Hør her.
Om dette valget går vår vei, er det takket være svarte amerikanere.
Og unge amerikanere, for før folk tar seg sammen, må vi lede!
Vi skal ta den staten!
Rop høyere!
Sonia Cruz. Hvor er hun?
Hun har lista. Bli med oss på bussen!
Denne jenta har våkna!
-Gjør noe. -Jeg har en idé.
-Hva da? -Jeg sier det snart.
Klapp for Grand Armys steppegruppe!
Heia Amanda!
Du er så flink! Du er så smart.
Hva har du drukket?
Hva er idéen din?
-Hva snakker vi om? -Det er bare svarte der Owen holdes.
Nye Jim Crow-lover.
Vi må vise hvor jævlig det er. Hva med en gammeldags sit-in-protest?
-Det liker jeg. -Det er bra.
Jeg ser at du har trent ham godt.
Det er ikke sånn.
Det kan bli sånn.
Tøft å komme når folk prøver å tråkke ham ned.
Du kom.
-Er Flora her? -Jeg tror ikke det. Har du sendt melding?
Nei, jeg tenkte det var bedre å møtes.
Jeg vet ikke.
Det er uansett fint at du kom.
-Det føles som om alle stirrer. -De gjør ikke det.
Jeg er klar for en Philly cheesesteak!
Jeg tror jeg drar.
Du kom nettopp.
Hei, kompis.
Hva skjer?
Hva er problemet ditt?
Jeg er så jævla dum.
-Den drittsekken! -Sid!
Bo!
Var det deg?
-Jeg vet det var deg. -Ikke kom mot meg.
Hva faen? Går det bra?
Går det bra?
Få se.
Dr. Kimoto til pasientprøver.
Hva sa de?
Is er min venn.
Hva med nesa di?
Det går bra. Jeg vil bare dra.
-Meera? -Her borte, pappa!
Siddhartha.
-Hva skjedde? -Ingenting.
-Hvem gjorde dette? -Bare en greie med en gutt på skolen.
-Angrep han deg? -Nei.
-Hvorfor kom ikke politiet? -Det var ikke sånn.
Skoleledelsen må få beskjed.
-Han må holdes ansvarlig. -Pappa.
Han var hvit. Det var målrettet.
-Nei. -Så hvorfor angrep han?
-Fordi jeg dyttet ham først. -Hvorfor det?
På grunn av meg.
Han beskyttet meg.
-Hva skjer? -Du trenger ikke lyve for meg.
Hvem lyver? Fortell meg hva som skjedde.
Han postet essayet mitt på nett for å gjøre meg flau, og alle leste det.
Flau for at du er indisk?
Det er hatkriminalitet. Jeg så en politimann i underetasjen.
-Jeg trenger ham. -Slutt, pappa.
-Hva vil du? -Anmelde.
-Vent. Det går bra. -Sid vil ikke…
Sønnen min ble slått.
Vil du at jeg ringer politiet?
Kan jeg få litt tid med familien min?
Du hører ikke på meg.
Du må høre på meg. Du får ikke behandles slik.
Essayet handlet om at jeg er homo.
Hvorfor skrev du om noe sånt?
Fordi jeg er homo.
Det er idiotisk.
Du er ikke homo.
Pappa.
Sist jeg hørte, var ikke det…
-Her. -Takk.
Ta noen grønnsaker.
Du har ikke tatt noen grønnsaker.
-Ta noen grønnsaker. -Hun tror de er dårlige.
-Er de salte? -Bruk saus.
Hun liker ikke sterk saus.
Jeg har et spørsmål.
-Hvordan er katolsk skole? -Likt som vanlig skole.
Men det er religionsfag, og man går i kirken.
Og det er nonner der.
-Det er annerledes nå. -Overalt.
Det er nok ikke like mange nonner som da vi gikk på skolen.
Den hellige ånd. Husker du?
Herregud.
Herregud!
-Hva i all verden… -Hva er Den hellige ånd?
-…gjør du med kroppen din? -Hva er så morsomt?
På skoleballet, spesielt når vi danset sakte,
gikk nonnene rundt og sjekket at det var plass til Den hellige ånd.
-Jeg skjønner ikke. -Det måtte være plass mellom kroppene til…
-Til Jesus. -Akkurat.
Det var galskap.
-Pinlig. -Patetiske videregåendeelever som…
Kom, så skal jeg vise deg.
Ikke kom nærmere. Bli der.
-Greit. -Herregud.
Var det så ille?
-Det var så ille. -Verre.
Frankie skal alltid ha oppmerksomhet.
Ikke vær så slem. De morer seg.
Kom og dans med meg.
-Jeg vil se på deg danse. -Dans med meg.
-Kom igjen. -Gå…
-Hallo? -Nei!
-Greit. -Hvem er det?
Hvem snakker du med? Gi deg, Frankie.
Nina kan danse med deg.
Hvem er det?
Mamma!
Et øyeblikk.
Og hva baseres det på?
-Hvem bestemte det? -Hvem bestemte hva?
Joey og Matt er her. Et øyeblikk.
De går ikke videre med saken.
-Hva betyr det? -Hvordan har de bestemt det?
Mangel på bevis.
Så skal de ikke gjøre noe?
De har ikke nok til en sak.
-Hva? -Og vi har ikke noe vi skulle ha sagt?
Vi er selvsagt opprørte.
-Spør dem hvorfor! -Jeg prøver!
Jeg vil snakke med dem!
Vi snakker med dem.
Jeg trengte en sånn kveld.
-Vet du når jeg sist gjorde noe sånt? -Når da?
Jeg spør deg, for jeg husker ikke.
-Jeg har aldri sett deg så full. -Jeg er ikke full! Se på meg.
Jeg har kontroll!
Du er stupfull.
Prøv å mate en familie med åtte dollar per person.
Åtte dollar på en hel dag.
En kyllingnugget-meny koster seks dollar.
Skal man leve på rundstykker?
I New York blir man kastet ut når husleia er tre dager sen.
Seriøst. Tre dager.
Jeg sier: "Hvis jeg ikke har penger når leia skal betales,
gjør ikke tre dager en forskjell."
Skal jeg rane en bank?
Jeg har studert det.
Og om husverten har vært forsømmelig, som hvis doen er tett,
og de ikke fikser det, så jeg dokumenterer alt i tilfelle…
Husverten min er byen.
Om du kan bevise forsømmelse, kan retten la deg bo der.
Å, faen.
Jeg bare skravler, og du vil sikkert gå snart.
-Jeg har ikke sagt noe. -Du tenker det.
-Ha litt tiltro til meg. -Hva tenker du på da?
At jeg ikke visste hvordan du hadde det.
Det er vanskelig, og du later som ingenting.
Det er fordi jeg er en magisk superhelt.
Men ikke i det siste.
Du må ikke være magisk.
Men du er utrolig.
Fant du på det nå?
Akkurat nå.
Bare for meg?
Bare for deg, kjære.
Du er så klein.
Vil du bli med opp?
Absolutt.
-Jeg er så full. -Du ser bra ut.
Bordet er klart.
Dominique!
Jeg var bekymret.
-God kveld. -God kveld.
Hei, kjære.
Vi har besøk.
-Unnskyld. Jeg kan… -Nei.
-Det går bra. -Jeg fulgte henne bare hjem.
-Jeg visste ikke at det var noen her. -Det går bra.
Ha en fin kveld.
-God kveld. -God kveld.
Det er vennen hennes fra skolen. Hun er veldig flittig.
Unnskyld.
Det er greit.
Jeg fortalte dem hvor smart du er.
Unnskyld meg.
Åpne døra.
Hvor har du vært?
På skolen.
Er du full?
Nei.
Hvem er det?
Francine vil introdusere deg for nevøen sin.
Han er en snill gutt.
Jeg har ikke lyst.
Hvorfor gjør du dette, mamma?
Vi kan ikke fortsette slik.
Du kan ikke fortsette slik.
Kjære…
Jeg er bekymret.
Bare møt ham.
Du trenger ikke bestemme noe nå.
Ikke bruk for lang tid.
Ok.
Kjære!
Endelig! Hallo!
-Går det bra? -Ja.
Hyggelig å møte deg.
Hei.
Dette er datteren min, Dominique.
Dette er Ronald Toussaint og moren hans, Perla.
Ronald er favorittnevøen min.
Kanskje, men jeg er den eneste nevøen hennes.
Hvem vil ha noe å spise?
DERE LYTTER IKKE.
SÅ JEG SKAL FÅ DERE TIL Å LYTTE.
Tekst: Trine Friis