EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
NI LYSSNAR INTE.
FLORA: RING TILLBAKA, SNÄLLA.
VAD ÄR DET SOM HÄNDER?
Jag säger att det inte var jag. Att nån låtsades vara jag.
Men det är du.
Hon vill bara veta hur du mår.
Hon älskar dig.
Varför skrev jag skiten?
Utan den hade det här inte hänt!
Men då hade du kanske inte haft chans på Harvard. Och gay hade du ändå varit.
Kan du på nåt sätt ha velat att det gick så här?
Vafan?
-Undermedvetet, ju. -Nej. Det här är värsta mardrömmen.
Säkert 100 på skolan är öppet gay.
Och? Ingen av dem är i simlaget.
De är i dramagruppen och spelar i din pjäs.
-Det går ju inte ens ihop. -Inte jag.
Ingen bryr sig. Och gör de det spöar jag skiten ur dem.
Jag kan inte gå dit.
Du har inget att skämmas för. Gör inte en grej av det, så blir det inte en grej.
De lär ju dö.
-"Misslyckade som föräldrar". -De får inte veta.
Du taggades inte i inlägget och de har noll sociala media. Han har fan vikmobil.
Varför kunde du inte berätta för mig?
Det känns som om jag inte stöttat dig, och det är svårt att hantera.
Jag kunde inte berätta för nån.
Gumman...
Vad är klockan?
Somna om, mamma.
Hon är redan efter fem.
Har du varit vaken hela natten?
Du kan inte hålla på så här, du sliter ut dig.
Ingen fara.
Det är inte för evigt.
Hur går det med intervjun?
Den är klockan åtta.
Jag hinner till skolan och matteprovet.
Jag ska bara blunda lite.
Kära nån, sov i alla fall ett par timmar.
Jag tar barnen till skolan.
Och sen din syster till doktorn. Du behöver vila.
Nej, bara några minuter.
Det går bra.
Välkomna till vår första slumpkoll av väskor!
Öppna era väskor för inspektion.
Jag hälsade på Owen.
-Okej. -Det är som ett jäkla fängelse där.
-Och nu vill de få med mig i All-State. -Kom du med?
Owens plats.
Fan.
Vad sa han om det?
Det är inte ditt fel.
Det är det inte. Och att du ältar det hjälper inte.
Du har inte sagt nåt om klistermärkena.
De är asbra, för gissa vem som designat dem?
-Tack! -Med min slogan.
Du kom på ett möte.
Precis, ett möte och min slogan är på märket.
Jaså? Här.
BSU i kväll. Jag har biljetter till alla.
Du får en, jag har till dig också.
Jag säger till.
-Jag måste göra det här. -Här har du.
-I kväll. -Ge mig en.
Visst.
Kommer du?
För kommer du, så måste jag komma.
Visst, nä.
Jävla Orlov... Kåtbock.
Vadå, får jag inte begå misstag?
Kom med på BSU-grejen.
Nej.
SÅ FÖRBANNAD, HAN IGNORERAR MIG
Vi har två köer här.
Öppna väskorna.
Vore jag terrorist skulle jag smälla en bomb här.
Slå ut oss allihop - klart.
Skulle inte ens ge dem tid att kolla väskorna.
Smart att säga sånt mitt framför vakter.
De gillar säkert bombsnack från bruna ungar.
Jävla idioter, allvarligt...
Vart ska du?
Hej.
-Hur är det? -Kom lite.
Hur är det? Med all den här skiten?
Jag menade vad jag skrev, om du vill snacka...
Var det du?
La du upp det där?
Va?
-Varför skulle jag... -Du var hos mig.
-Du hade min ryggsäck när de greps. -Tror du nåt sånt om mig?
-Du kanske vill tvinga mig att äga min... -Okej, nej. Jag skulle aldrig outa nån.
Hallå.
Det var det.
Hallå!
Kan vi prata?
Visst.
Jag ville bara...
Du hade verkligen rätt om att det varit underligt.
Och jag kände bara...
Jag vet inte, jag har snackat med rabbi Schultz, och...
Va, har du pratat med min rabbi?
Ja, och hon gav mig så bra råd.
Hon fick mig bara att inse att jag liksom är på en resa.
Alltså, typ alla är på en resa
och ibland vet vi inte vart vi är på väg.
Eller så följer vi fel väg, men vi måste stötta varann, typ?
Och jag vill stötta dig och jag vill att du stöttar mig.
Som det var förut.
Ja, det vill jag också.
Ja, men du har inte riktigt funnits där för mig på sistone. Alls.
Och det har varit svårt för mig med allt som händer nu.
Det är nog därför jag varit en sån bitch.
Och jag vet att det är orättvist, men jag har behövt dig så.
Vänta, har jag inte funnits där?
Kan vi inte bara hänga som förut? Ska du gå på BSU-grejen?
Jag går med dem.
Okej, visst.
FÖLJ GOTTGÖRELSENS VÄG
Vafan?
Eftermiddag?!
Du ställde klockan på eftermiddag, din dumma...
Ursäkta, jag är så ledsen. Jag hade en intervju här idag.
-Kan jag fortfarande... -Lugn och fin.
-Namn? -Dominique Pierre.
Oj. Du är rejält sen.
-Har du en bra ursäkt? -Jag är bara sen.
Okej, låt mig se vad jag kan göra här...
Jag kan nog klämma in dig 11,30. Kan du komma tillbaka?
Om en timme?
Självklart. Ja. Tack.
Så jäkla dumt. Så jag bara ljög och sa att jag kunde vänta hela dan.
Men jag måste ju göra provet.
Sluta stressa.
Så jävla klantig jag är.
Ska jag dra ett brandlarm, eller?
Folk är helt galet i varv här, det är bara att säga "bomb"!
-Då stänger de hela skolan. -Jag kan ringa in ett hot själv.
Jag måste lägga på, men du fixar det där.
Kom bara ihåg: Sårbarhet är styrka.
Okej. Hejdå, Mika.
Tack för att du kom, Dominique.
Tack för att jag fick komma.
Och på en ny tid, jag ber verkligen om ursäkt.
Du kan väl berätta lite om dig själv?
Okej...
Visst.
Jag är tredjeårselev på Grand Army High School.
Och...
Och jag blev intresserad av mental hälsa när jag läste psykologi förra året.
Det var den första kurs jag nånsin läst där jag såg fram emot att göra läxorna.
Och varför söker du en praktikplats hos oss?
Hur menar du att du passar in i vår uppgift?
Jo...
Ni försöker göra psykisk hälsovård tillgänglig för de som saknar det stödet.
Och jag vet att det behövs här.
Det behövs i mitt område. Jag ser behovet varenda dag.
Ärligt talat är jag den ni försöker hjälpa.
Vad menar du?
Kan jag... Kan jag öppna mig lite för er?
Ja, det skulle vi nog uppskatta.
Jag tror att de flesta, till och med de som vill hjälpa...
...de förstår inte alltid vad en del har att hantera.
Jag tänker att när vi pratar om självhjälp i vår kultur,
så är det för många en lyx.
Hur tror du att vi kan förändra det?
Genom att göra det ni vill.
Alltså...
Jag har inte svar på allt, men jag har mina egna erfarenheter.
Jo, jag var ju sen i dag.
Jag satte väckaren på eftermiddag, inte morgon. Slarvigt, det äger jag.
Men...alltså... Jag somnade fem i morse.
Likadant i går och i förrgår.
Annars hinner jag inte allt jag måste för att få det liv jag vill ha.
Och...jag är trött.
Ska jag vara ärlig, så gör det mig arg.
Men det är det enda jag inte kan tillåta mig själv, för då...
...är jag ju vad de...
Vad de förväntar sig att jag ska vara.
Och de vill inte se min ilska.
För vem har egentligen rätt att vara arg?
Det är ett privilegium som allt annat, och min ilska räknas inte.
Men...alla de här känslorna...
...de är ju där.
Och har ingenstans att ta vägen.
Det finns så många tjejer och kvinnor där ute som jag,
som inte har nån att lufta känslorna för. Så...vi bara trycker ned dem.
Håller dem inne, eller nåt.
Men...
...de är där.
Det gör ont.
Och...
...vi behöver nån som lyssnar.
Och jag vet att ni känner till det här, det är ju därför ni finns här, men...
...nittiofem procent av alla i vår stad som arbetar med psykisk hälsovård är vita.
Och jag har inget emot dem, men...
...det spelar roll vem man pratar med. Vem man känner sig trygg med.
Det spelar roll vem som lyssnar och säger "jag förstår".
Det spelar roll.
Jag vet inte hur det tekniskt ska gå till att förändra det här, men...
...ni utbildar väl svarta kvinnor till att bli kuratorer?
Det låter helt fantastiskt. Och jag vill ingå i det.
Och...ärligt talat...
...vill jag kunna bära såna kläder en dag!
Jag vill sitta vid det här bordet med er, och...
Jag vill se till att jag gör vad jag kan...
...för att se till att de mina får allt de behöver.
Dessutom måste jag tillägga att jag är väldigt bra på Excel,
och jag har byggt mitt eget varumärke på sociala media.
Och jag är väldigt pålitlig och punktlig.
Förutom i dag, då.
Så...ja.
KAN DU SVARA, TACK? LEDSEN ATT JAG INTE SVARAT
Läget?
Jo...jag såg din uppsats.
Bra grejs!
Stort steg. Grattis. Hur känns det att vara öppen?
Det coola är att så fort man kommer ut finns det massor av stöd.
Du borde komma på ett möte.
Gay-Straight Alliance, tisdagar. Du borde helt klart komma.
Vi queera måste hålla ihop.
Japp. Tack.
Sid!
Du!
Hej.
Hur är det?
Jag kan nog inte fatta hur du mår nu.
Alltså...att blottas så där.
Och...
Jag ville bara säga att när bomben exploderade i våra liv stöttade du mig.
Och nu verkar en bomb ha exploderat i ditt liv, och jag vill stötta dig.
Mr Blumberg.
Jag är så ledsen, jag hade en praktikintervju i morse
och kom för 30 minuter sen, men Dolores tvingade mig att vänta.
John, Becca, lämna in proven.
Kan jag göra provet efter skolan eller så?
Det kan jag inte gå med på.
Jag vet, men jag trodde inte att det skulle ta sån tid.
Jag förstår det, men det är 38 elever i klassen.
Jag är inte sträng, bara konsekvent:
Låter jag dig göra det måste jag låta alla andra göra det.
Du har ett bra medel, det sänker dig lite.
Sånt är livet.
Jävla skitdag.
-Låter han dig inte göra om det? -Fan!
Hur gick det på intervjun?
Jag vill verkligen jobba där. Alltså...
De där kvinnorna var helt otroliga drottningar, fattar ni?
Jag tror att de gillade mig, men vem vet?
Jag nämnde psykologikursen och sa "självhjälp är en lyx", låter det dumt?
Jag är fan självhjälpsexpert.
-Självhjälp varenda jäkla kväll. -Samma här. Och det är lyxigt.
Herregud, käften!
Stressen är som en pisksnärtskada.
-Vet du vad du behöver? -Tjugoåtta timmar per dygn?
Nej, du behöver en ledig kväll.
-Härja lite, softa. -Helt korrekt.
Jag har historiaprov i morgon och har inte pluggat nåt.
Allvarligt...en välgörenhetsgrej din kille och Sonia ordnar.
Det är tidigt, du kan plugga efteråt. Kom igen, jag vet att du vill.
Kom igen. Ta klistermärket. Kom till dansen.
-Visst. Okej. -Ge järnet.
Kör.
Kom igen, fullt ös!
Hej, Sid.
Slå dig ned.
-Nej, jag ville bara... -Nej, sätt dig. Vad vill du?
Har du hört?
Jo.
Hur är det?
Hur tog föräldrarna det?
De är nog de sista jag väntar mig att se på Instagram, så...
Har du funderat på hur du ska... angripa det där samtalet?
-Om de på nåt sätt... -Vet du hur det kom ut?
Nej.
Gör du?
Det måste ju vara nån som hade tillgång till den.
Det kanske kan vara läge att anmäla det till mr Burley.
Ni hade den enda kopian.
Du har all rätt i världen att vara sårad och arg.
Och jag vill stötta dig.
Men när du säger så låter det som om du antyder att jag hade med det att göra.
Det var helt klart en kränkning och jag vet inte hur det kom ut.
Men jag tror att tills vidare...
...bör du sikta på vad du behöver för att gå vidare.
Jag behöver göra en tidsresa.
Snälla, stöt inte bort de som bryr sig om dig, Sid.
Knäcka, krossa, slå!
Du, tjejen, jag sätter på dig stenhårt... Nog!
Sluta prata. Allt du säger att du tänker göra med min kropp...
Är det här okej att skriva till Joey?
Kan inte nu.
Jag vill bara att hon ska veta att jag stöttar, liksom?
Har jag sökt din aggression?
Smek, slicka, sköt om...
Vänta, Maya.
Leila! Du kan väl teckenspråket för det här?
Merparten.
Och blockandet?
Varför gå fram på scenen med "Gör om"?
Styrka.
Baktill är skam, framtill är styrka.
Kan du fokusera, tack?
Ja, absolut. Det gör jag.
Kan vi börja om på det stycket? Ledsen, Maya.
Och om folk snackar där bak nu, allvarligt: Håll för fan käft.
Dominera. Knäcka, krossa, slå!
Du, tjejen, jag sätter på dig stenhårt... Nog!
Sluta prata. Allt du säger att du tänker göra med min kropp...
...är egentligen bara tänkt för din kropp.
FÖRLÅT OM JAG SÅRADE DIG
Vem sa att jag ville förödas?
Har jag sökt din aggression?
Smek, slicka, sköt om.
Snälla?
Gör om.
Vad händer om jag är öppen med vad jag gillar och vad jag vill?
Tänk om jag vågade säga orden?
Svaret är enkelt.
Du skulle kalla mig ett missfoster.
Du skulle kalla mig...
...aggressiv.
-Vill du ta med mormors filt? -Hur så?
Vet inte.
-Du gillar den. -Ja.
Men att du vill att jag tar den är som att du tror att jag flyttar för gott.
Du kommer tillbaka.
KOSTNAD 2019-2020
Hur har ni råd med det här?
Det kostar 48 000 dollar per år.
Det är inte hela året. Så det blir mindre.
Och mormor och morfar hjälper till.
Vilken röra.
Patetiskt. Som att jag flyr.
Det är det inte alls.
Du behöver inte göra nåt du inte vill. Du måste inte åka, du kan stanna här.
Du skyddar dig genom att flytta dig. Det är inte att fly.
Jo, men de får göra vad fan de vill.
De här, då?
-Vill du ta med dem? -De behövs inte.
Hej, mamma.
Hallå!
Vi är här inne!
-Hej på er. -Hej, lillan.
Kom här.
Kramas.
Kom hit.
Vad håller ni på med?
-Jag ska bo hos pappa lite. -Vi också?
Nej. Bara Joey, och inte så länge.
Vi kommer att ses ändå.
Ja, och vi ska äta middag hos pappa i kväll. Hela familjen.
Varför flyttar du?
Så att hon inte råkar på George.
Jag vill komma med, jag vill också slippa honom.
Tar du Bikini Kill-affischen?
För annars lånar jag den.
Den ska vara i nyskick när jag kommer tillbaka.
-Ska hon få nåt vill jag också ha nåt. -Herregud, jag kommer tillbaka!
Okej, visst, Frankie.
Du kan få en grej.
Okej, kom nu.
Ge henne lite utrymme. Ut med er. Se så.
-Jag trodde att allt Coltrane var här? -Ingen styr Coltrane.
Hans andra Coltranesektion är gömd här. Impulse-plattorna.
Knäppt system.
Nä.
Han vill att folk ska fråga efter saker. Så att det blir ett samtal.
Det är hela grejen med jazz.
Så där, ja...
Live at Birdland.
1964.
-Du vet hur du gör om du vill lyssna. -Jajamän. Tack, min vän.
Fast...
...Alabama var ju inte live.
Det här är femte tagningen i Van Gelder's Studio borta i Edgewater.
Enligt legenden berättade Coltrane inte för nån vad låten handlade om.
Inte ens en titel på notbladen.
Men...
...även om man inte vet varför han skrev låten, så fattar man när man hör den.
Känner det.
Det är en dödsruna.
Känner du till 16th Street Baptist Church?
-I Birmingham? -Den bombades, va?
Ja.
Två månader innan det här.
Saxofonen sörjer.
Den sjunger om sorg, men bakom den...
...slagverken, eller hur?
De byggs upp, stegrar, hotar.
Det är spänningen som gör låten så mäktig.
Den handlar om det ögonblick då sorg blir till vrede.
En minnesstund.
Visst. Men också en protest.
Vi har en historia här i landet om folk som kliver på bussar
och far ut i solnedgången för att ändra på saker.
Så ska vi göra med pengarna vi får in här.
Just det! Ge min kille pengar!
För medan vi firar vår historia, reflekterar över vår historia,
så måste vi kämpa för vår framtid!
Grand Army värvar er!
Vi lägger en helg i Pennsylvania på att registrera väljare.
-Läget? Har ni fest på festen, eller? -Du är sen.
Än sen?
Jo, så här:
Folk säger att om går valet bra, så blir det tack vare svarta amerikaner.
Och unga amerikaner.
För tills resten skärper sig måste vi leda!
Vi ska omvända Pennsylvania!
Får jag höra?
Sonia Cruz - var är hon?
Hon har namnlistan. Åk med på bussen!
Tusan, tjejen blev medveten!
-Gör nåt. -Jag har en idé.
-Vadå? -Berättar snart.
En applåd för Grand Army Step Corps!
Amanda! Kör hårt, Amanda!
Du är så bra! Så smart!
Vad har du druckit?
-Vad var det för idé? -Vad snackar vi om?
-Bara svarta på Owens avstängning. -Nya Jim Crow.
Vi måste göra nåt, visa hur fel det är.
Vi kör gammal stil, kör en sittstrejk för Owen.
Jag gillar det. Smart kille.
Kommer med idéer - du har tränat din kille!
-Det är inte alls så, okej? -Fast det kunde vara så, vet du?
Oj, snyggt! Så gör man entré, fast folk försöker knäcka en.
Du kom.
-Är Flora här? -Tror inte det. Messade du henne?
Nej, jag tänkte att om vi sågs...
-Jag vet inte. -Bra att du kom, hur som helst.
-Det känns som om alla glor på mig. -Ingen glor.
Vad tycker ni? Jag är på för lite Philly Cheesesteak!
-Jag ska nog dra. -Du kom ju precis.
Hallå.
Läget?
Vad fan vill du?
Så jävla dum jag är.
-Det aset! -Sid!
Bo!
Det var du, va?!
-Jag vet att det var du, as! -Lägg av.
Vafan? Hur gick det?
Hur är det?
Får jag se.
Dr Kimoto till vårdavdelningen.
Vad sa de?
Is är bra.
Din näsa, då?
Lugnt. Jag vill hem.
-Meera? -Här, pappa!
Siddhartha!
-Vad hände? -Det är ingen fara.
-Vem gjorde så? -Bara en dum grej med en kille i skolan.
Hoppade han på dig? Varför kom inte polisen?
-Det var inte så. -Skolan måste meddelas.
-Pojken måste straffas. -Pappa.
Han var vit, du var en måltavla.
-Ingen var nån måltavla. -Varför slog han då?
För att jag gav mig på honom, pressade honom.
Varför det?!
På grund av mig. Han försvarade mig.
-Vad är det här? -Sluta. Ljug inte för mig.
Vem ljuger? Säg som det är. Vad hände?
Han la ut min collegeuppsats på nätet för att skämma ut mig. Alla läste den.
Skämma ut dig som indier?
Ett hatbrott. Ursäkta, jag såg en polis där nere!
-Han måste komma hit. -Sluta, lyssna!
-Jag vill göra en polisanmälan. -Nej, det är inga problem!
-Min son blev överfallen. -Ska jag ringa polisen?
Nej! Kan jag få prata med min familj lite?
Du lyssnar inte på mig.
Nej, hör på nu: Jag tänker inte låta dem behandla dig så här.
Uppsatsen handlar om att jag är gay.
Varför skriver du sånt?!
För att jag är gay.
Det är ju löjligt.
Inte är du gay!
Pappa...
Pappa.
Vad jag vet är det inte...
-Ja, här. -Tack.
Ta grönsaker.
Du har inte tagit grönsaker.
Lägg grönsaker på tallriken.
-Är de saltade? -Ta pepparsås.
Hon klarar inte pepparsåser.
-Fråga: Vad gör man i katolska skolor? -Samma som i vanliga.
Ja, förutom religionundervisningen och att man går i kyrkan.
Och så nunnorna.
Det är annorlunda nu!
Det är säkert inte alls lika många nunnor som på vår tid.
Den helige Ande! Minns du, Bec?
Å, Gud!
Herregud!
-Vad tusan? - Vadå, "helige Ande"?!
Vad gör du med din kropp där?
Hur var det kul?
Jo, på skoldanser, särskilt under tryckare,
vaktade nunnorna dansgolvet och såg till att den helige Ande fick plats.
Jag fattar inte.
Alltså, man måste ha tillräckligt utrymme mellan sig för...
-För Jesus. -Ja, typ.
Helt galet!
-Alla...patetiska... -Pinsamma.
...tonåringar, som bara...
Kom, Frank. Jag vill visa.
Nej, inte närmare. Så.
-Okej. -Å, Gud.
Var det så illa?
-Så illa var det. -Värre. Hemskt.
Herregud. Frankie vill stå i centrum.
Nu är du elak, hon hade bara kul med mamma.
Kom igen, dansa med mig.
-Nej, dansa du. Jag ser på. -Kom igen, dansa med mig.
-Nej. -Snälla?
Hallå?
-Okej... -Vem är det?
Vem är det? Lägg av, Frankie!
Jag vill inte dansa!
Vem är det?
Mamma!
Ett ögonblick.
Och hur kommer det sig?
-Vems beslut var det? -Vem har bestämt vad?
Joey och Matt är här, ett ögonblick.
Det är åklagaren. Det blir inget åtal.
-Vadå, vad innebär det?! -Hur tänker de?
-Bristande bevisning. -Vadå, så de gör ingenting?!
De tyckte inte att de kunde åtala.
-Va?! -Kan vi inte påverka det?
Vi är så klart upprörda!
Fråga dem, hur kan det bli så?! Säg att jag vill prata med dem, mamma!
Vi ska prata.
Herregud, det här behövde jag. Verkligen.
-Vet du när jag gjorde nåt sånt här sist? -Nej, när?
Nej, jag frågar dig. För jag minns fan inte.
-Jag har aldrig sett dig så nitad. -Jag är inte nitad! Se på mig.
Lugnt!
Du är full.
Försök att livnära en familj på åtta dollar per person.
Åtta dollar på en hel jäkla dag. Försök.
Ta en Chicken Nugget-meny. Sex dollar för ett mål.
Resten av dan, då? Mackor?
Visste du att är man tre dar sen med hyran i New York kan man vräkas?
Allvarligt: Tre dar.
Och jag tänker: "Aset, kan jag inte betala i tid lär inte tre dar hjälpa ett skit."
Skulle jag råna en bank?
Men jag har läst på.
Och är hyresvärden försumlig, som att vårt toastopp aldrig fixas,
och jag dokumenterar allt nu, ifall...
Fast hyresvärden är stan.
Men kan man visa försumlighet
kan domstolen låta en stanna, även om hyran är sen.
Jäklar.
Jag babblar på, och du tänker väl "måste dra".
-Jag sa inget. -Men du tänkte det.
-Kom igen, sån är inte jag. -Okej, vad tänker du, då?
Bara att jag inte visste att du hade det så jobbigt.
Mycket att bära, men du får det att verka lätt.
Det är för att jag är min egen magiska superhjälte-stjärna.
Fast inte på sistone.
Du måste inte vara magisk. Men du är otrolig.
Tänkte du ut det där nu? Precis nu?
Japp.
-Bara för mig? -Bara för dig, snygging.
Du är galet töntig!
Vill du komma upp lite?
Som fan.
-Allvarligt, jag är lite full. -Jo, men det märks inte.
Bordet är dukat.
Dominique!
Jag började bli orolig.
-God kväll. -God kväll.
Hej, raring.
Vi har besök.
-Ursäkta, jag kan... -Nej.
-Det är lugnt. -Jag följde henne bara hem.
-Jag visste inte att det var nån här. -Ingen fara.
Ha det fint.
God kväll!
Det var hennes vän från skolan. Hon är väldigt skötsam med studierna.
Ledsen.
Ingen fara.
Jag berättade just hur smart du är.
Ursäkta mig lite.
Ursäkta.
Öppna, Dominique.
Var har du varit?
Ett möte på skolan.
Har du druckit?
Nej.
Vem är det, där ute?
Francine ville presentera dig för honom.
Han är trevlig.
Jag sa ju nej.
Nej, mamma! Varför gör du så?
Vi kan inte hålla på så här.
Du kan inte hålla på så här. Det är för mycket.
Gumman...
Jag oroar mig för dig.
Prata med honom.
Du måste inte fatta beslut nu.
Vänta inte för länge.
Okej.
Raring!
Äntligen! Hej!
-Allt väl? -Ja.
Hej. Trevligt att ses.
Hej.
Ronald, min dotter Dominique.
Dominique: Här är Ronald Toussaint och hans mor Perla.
Hejsan!
Ronald är min favoritsysterson!
Kanske för att jag är den enda systersonen.
Nå, vilka vill äta?
NI LYSSNAR INTE.
SÅ JAG TÄNKER TVINGA ER ATT LYSSNA.
Undertexter: Henrik Brandendorff